Справа №305/508/26 
Провадження по справі 2/305/202/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
22.06.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Шемоти М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ: 
19.02.2026, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 01.10.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір №102141392. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7250.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Зазначає, що 17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102141392. 10.03.2023, було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102141392. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №102141392. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №102141392 від 01.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 127450 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 105250 гривень; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - Заборгованість за комісіями - 2200 гривень. Враховуючи вищенаведені обставини просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки 127450 гривень заборгованості за Договором №102141392, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 гривень і витрати, понесені на правову допомогу, у розмірі 25000 гривень.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 26.02.2026 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.
Відповідачка, ОСОБА_1 , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 26.02.2026, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідачки. 
16.03.2026, відповідачка через систему "Електронний суд" подала відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Вона категорично заперечує факт укладення зі Договору №102141392 від 01.10.2021 та факт отримання будь-яких грошових коштів від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН» або будь-яких інших осіб. Зокрема, повідомляє суд, що не підписувала Договір №102141392 від 01.10.2021 ані власноруч, ані з використанням електронного підпису, ані будь-яким іншим способом. ЇЇ волевиявлення на укладення цього правочину було відсутнє. Вона не отримувала жодних грошових коштів у розмірі 20000 гривень або в іншому розмірі від ТОВ «МІЛОАН» чи інших осіб. Вважає, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, а саме: факту укладення договору: відсутні докази підписання договору саме мною з використанням належних засобів електронної ідентифікації (електронного цифрового підпису чи одноразового ідентифікатора в розумінні Закону України «Про електронну комерцію»); факту перерахування мені кредитних коштів: позивачем не надано платіжного доручення з відміткою банку про виконання, виписки з мого банківського рахунку або інших платіжних документів, які б беззаперечно свідчили про рух коштів та отримання їх. Подані позивачем «Докази отримання (перерахування) грошових коштів» внутрішні документи ТОВ «МІЛОАН» не є платіжними документами в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та не можуть вважатися належним підтвердженням факту видачі кредиту. Крім того, до матеріалів справи позивачем додано договори відступлення права вимоги, однак сам факт існування права вимоги, яке відступалося, є недоведеним. У зв`язку з відсутністю первинного зобов`язання (неукладеністю договору), відсутні підстави вважати, що до позивача перейшло будь-яке дійсне право вимоги (стаття 514 Цивільного кодексу України). з огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову.
19.03.2026, ТОВ "Коллект Центр" надіслали через систему "Електронний суд" відповідь на відзив, яку обгрунтовує наступним. Відповідач скористався наданим йому процесуальним правом і подав відзив на позовну заяву. Детально ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважають його необґрунтованим, таким, який не спростовує підстави, які зазначені в позовній заяві, та таким, який не підлягає взяттю до увагу, з огляду на наступне. Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує що, не підписувала Договір № 102141392 від 01.10.2021 ані власноруч, ані з використанням електронного підпису, ані будь-яким іншим способом, також не отримувала жодних грошових коштів у розмірі 20000 гривень або в іншому розмірі від ТОВ «МІЛОАН» чи інших осіб. Факт укладення договору про споживчий кредит № 102141392 від 01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, що містяться у матеріалах справи, та свідчить про наявність чіткого, усвідомленого і добровільного волевиявлення відповідача на набуття відповідних цивільних прав та обов`язків. Договори №102141392 від 01.10.2021 укладено в електронній формі відповідно до вимог цивільного законодавства та Закону України «Про електронну комерцію» шляхом послідовного вчинення позичальником дій, спрямованих на отримання кредиту саме на умовах, визначених договорами. До моменту укладення договору відповідач був належним чином ідентифікований Кредитодавцем із використанням його персональних даних, що підтверджується довідкою про ідентифікацію кредитного договору №102141392 від 01.10.2021, який містить відомості про направлення одноразового ідентифікатора на номер мобільного телефону відповідача. Акцепт умов договору № 102141392 від 01.10.2021 був здійснений відповідачкою шляхом підписання індивідуальної частини договору одноразовим ідентифікатором разовим ідентифікатором V93307, що прямо зазначено у договорі, із фіксацією дати та часу підписання - 01.10.2021 15:12. Отже, зазначений одноразовий ідентифікатор є електронним підписом у розумінні статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», яка прямо передбачає можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису та підтверджує особисте волевиявлення Позичальника на укладення договорів. Факт ідентифікації позичальника та використання ним одноразових ідентифікаторів підтверджується також довідкою про ідентифікацію кредитного договору №103210721 від 08.08.2021, яка фіксує направлення та застосування одноразового коду саме у межах укладення цього договору. Закон не покладає на кредитодавця обов`язку надавати докази, на яких безпідставно наполягає відповідач, оскільки належним доказом вчинення електронного правочину є сам електронний договір та технічні дані інформаційної системи, що підтверджують акцепт. Крім того, укладення договору відбувалося з урахуванням Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», які є невід`ємною частиною договору, були доступні відповідачу до моменту його підписання та зазначали порядок укладення договору, використання одноразового ідентифікатора, як підпису, а також порядок виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; Факт ідентифікації відповідачки підтверджується Довідками про ідентифікацію, наявними в матеріалах справи. Крім того, відповідачка не заперечує, що відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, тощо. Позичальник після ознайомлення з усією розміщеною в особистому кабінеті інформацією погоджується з умовами та обирає підписати Кредитний договір, що є прийняттям пропозиції (акцептом), у зв`язку з чим на зазначений Позичальником номер мобільного телефону надсилається SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який останній в подальшому вводить у відповідне поле на сайті Кредитодавця. Момент введення одноразового ідентифікатора Позичальником є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також моментом ідентифікації особи Позичальника та підписанням договору його сторонами. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між первісним кредитором та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 20000 гривень. Згідно квитанції платіжної системи «LiqPay» від 01.10.2021 було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 гривень на картку № НОМЕР_1 . Разом з тим, повідомляють, що для спростування заперечень ОСОБА_1 , позивачем разом з цією відповіддю на відзив буде подано клопотання про витребування доказів. Відповідно до розрахунків заборгованостей вбачається період нарахування процентів за відсотковою ставкою відповідно до п.1.5.2 Договору, проте, в подальшому нарахування процентів було продовжено на підставі п.1.6 та п.2.3.1.2 Договору, тобто відбулася пролонгація на стандартних умовах, оскільки сплат від Позичальника не надходило. Виходячи з чого, вбачається, що стягувачем було правомірно та у відповідності до домовленостей між Сторонами, що викладені в даному Договорі, нараховано відсотки в межах дії даного Договору з урахуванням погоджених умов щодо строку договору та його пролонгації. Щодо витрат на правничу допомогу, зазначають наступне. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє заперечення щодо витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. При цьому, сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями. З огляду на викладене, просить позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі. 
Окрім цього, 19.03.2026, представник позивача, Ткаченко М.М., надіслала до суду клопотання про витребування доказів. Клопотання мотивує тим, що відповідачкою подано відзив на позовну заяву в якому відповідачка посилається на відсутність документів, що підтверджують факт перерахування (отримання) грошових коштів, проте, не надає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своєї позиції, зокрема, але не виключно, довідки з банку про відсутність відкритих рахунків на ім`я відповідача у відповідній банківській установі, банківську виписку по картковому рахунку відповідача, з якої можна дійти висновку, що грошові кошти на такий рахунок не зараховувалися, докази виконання своїх зобов`язань за договором позики тощо. На підтвердження факту видачі коштів позивачем до позовної заяви долучено квитанції платіжної системи «LiqPay» від 01.10.2921 було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 гривень на картку № НОМЕР_1 . Отже, позивач у позовній заяві не зазначав про необхідність витребування доказів, оскільки, зважаючи на норми чинного законодавства, позивачем було надано належні та допустимі докази, що підтверджують його позицію, а необхідність витребування безпосередньо банківської виписки виникла в процесі розгляду справи в суді. Наголошує, що саме позичальником при заповненні форм на сайті позикодавця власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки: № НОМЕР_1 , на яку з часом було перераховано кошти за договором позики. BIN (Bank Identification Number) - перші шість цифр на пластиковій картці, за якими можна визначити приналежність карти тій чи іншій країні і банку, тип карти і категорію карти, тобто банківський ідентифікаційний номер. Відповідно до даних отриманих за допомогою сервісу (https://psm7.com) визначення банку за номером картки, а саме за першими шістьома цифрами номера банківської картки (BIN) стало відомо: BIN: НОМЕР_3 Платіжна система: VISA; Видана банком: JSC CB PRIVATBANK; Тип карти: DEBIT; Категорія карти: WORLD; Країна: UKRAINE. Тобто, банком-емітентом який видав банківську картку № НОМЕР_1 є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д , код ЄДРПОУ 14360570). Оскільки, відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів. Відповідне клопотання разом із позовною заявою не заявлено, так як вже на стадії подачі відзиву позичальник категорично заперечує факт отримання кредиту. У зв`язку з чим, просить суд врахувати дані обставини при розгляді клопотання про витребування доказів.
На підставі ухвали суду від 19.03.2026, вирішено клопотання задовольнити. Витребувати від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію, чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у розмірі 20000 гривень, які 01.10.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період з 01.10.2021 по 06.10.2021; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_7 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період із 01.10.2021 по 06.10.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
09.04.2026, на виконання ухвали про витребування доказів уповноважена особа АТ КБ "ПРИВАТБАНК", надіслала суду запитувану інформацію щодо рахунків ОСОБА_3 , з випискою та підтвердженням зарахування коштів у сумі 20000 гривень, 01.10.2021 на картку № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_3 . Окрім цього, зазначають, що номер телефону НОМЕР_4 , на який направляється інформація про підтвердження операцій, станом на 24.03.2026, є фінансовим номером та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_3 
27.04.2026, ОСОБА_1 , з порушенням строків подала заперечення на відповідь на візив. Подані, ОСОБА_1 заперечення на відповідь на відзив від 27.04.2026 та наступні письмові пояснення, клопотання та заяви, судом до уваги не приймаються, оскільки вони подані з пропуском встановленого процесуального строку, а клопотання про їх поновлення відсутнє.
Окрім цього, подані позивачем письмові пояснення від 15.05.2026, наступні письмові пояснення та клопотання про долучення доказів судом не розглядаються на підставі ч.8 ст.83 ЦПК України. Вказані матеріали подані з порушенням встановлених судом процесуальних строків для спрощеного провадження.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, відзив та заперечення на відзив, суд, прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом належними доказами встановлено, що 01.10.2021, між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН", правонаступником якого є ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 , укладено Договір про споживчий кредит №102141392.
Договір №102141392 від 01.10.2021 укладено в електронній формі відповідно до вимог цивільного законодавства та Закону України «Про електронну комерцію» шляхом послідовного вчинення Позичальником дій, спрямованих на отримання кредиту саме на умовах, визначених договорами.
Кредитодавець на своєму сайті пропонує надати кредит, зазначаючи можливі умови кредитування, а потенційний Позичальник, у свою чергу, реєструється на сайті та здійснює дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті з обранням бажаних умов: суми кредиту, строк тощо, після чого в особистому кабінеті отримує проект Кредитного договору з додатками та іншою інформацію щодо нього. 
Зазначений проект є пропозицією Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Позичальник після ознайомлення з усією розміщеною в особистому кабінеті інформацією погоджується з умовами та обирає підписати Кредитний договір, що є прийняттям пропозиції (акцептом), у зв`язку з чим на зазначений Позичальником номер мобільного телефону надсилається SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який останній в подальшому вводить у відповідне поле на сайті Кредитодавця.
Момент введення одноразового ідентифікатора Позичальником є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також моментом ідентифікації особи Позичальника та підписанням договору його сторонами. 
До моменту укладення договору ОСОБА_1 , була належним чином ідентифікована Кредитодавцем із використанням її персональних даних, що підтверджується довідкою про ідентифікацію кредитного договору №102141392 від 01.10.2021, яка містить відомості про направлення одноразового ідентифікатора на номер мобільного телефону відповідачки. 
Акцепт умов договору №102141392 від 01.10.2021 був здійснений ОСОБА_1 , шляхом підписання індивідуальної частини договору одноразовим ідентифікатором разовим ідентифікатором V93307, що прямо зазначено у договорі, із фіксацією дати та часу підписання - 01.10.2021 о 15 годині 12 хвилин. 
Отже, зазначений одноразовий ідентифікатор є електронним підписом у розумінні статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», яка прямо передбачає можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису та підтверджує особисте волевиявлення Позичальника на укладення договорів.
Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, вбачається, що між первісним кредитором та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачкою листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. 
Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. 
Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 гривень. Відповідно до п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7250 гривень, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Договір передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит строк та умови кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інших сум, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на умовах договору, шляхом його підписання.
Крім того, укладення договору відбувалося з урахуванням Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», які є невід`ємною частиною договору, були доступні ОСОБА_1 до моменту його підписання та зазначали порядок укладення договору, використання одноразового ідентифікатора як підпису, а також порядок виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Так, укладення кредитного договору №102141392 від 01.10.2021, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: текстом електронного договору з зазначенням одноразового ідентифікатора та часу його використання, Анкетою-заявою на кредит, Правилами надання фінансових кредитів та довідкою про ідентифікацію, тощо.
Доводи ОСОБА_1 про неукладення кредитного договору суд оцінює критично, оскільки Позивачем надано належні докази направлення одноразового ідентифікатора у вигляді SMS-повідомлення на номер, зазначений відповідачкою, що підтверджує а факт підписання договору саме ОСОБА_1 . Водночас посилання відповідачки на постанову Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №132/1006/19 не спростовує, а підтверджує позицію Позивача, адже Суд прямо зазначив, що укладення електронного договору є неможливим без отримання SMS-повідомлення та вчинення особою відповідних дій щодо акцепту, тобто встановив причинно-наслідковий зв`язок між надсиланням коду, його використанням і фактом укладення правочину.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальниці у розмірі 20000 гривень.
Так, на підтвердження видачі кредитних коштів за Договором №102141392 від 01.10.2021, позивачем до позовної заяви було додано Квитанцію від платіжної системи LIQPAY від 01.10.2021, відповідно до якої 01.10.2021, було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 20000 гривень, згідно Договору №102141392 від 01.10.2021 на номер картки НОМЕР_8, реквізити якої позичальниця власноруч вказала при заповненні форм на сайті Кредитодавця.
Видача відповідачці кредитних коштів в сумі 20000 гривень на рахунок, також підтверджується випискою наданою уповноваженою особою АТ КБ "ПРИВАТБАНК", по картковому рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), який належить ОСОБА_1 , якою підтверджується факт надходження коштів у сумі 20000 гривень, 01.10.2021.
Суд не погоджується з доводами відповідачки, щодо відсутності належних доказів перерахування первісним кредитором коштів на її рахунок, оскільки, надана банком виписка по рахунку ОСОБА_1 , чітко містить окрему операцію із зарахування грошових коштів, яка повністю співпадає як за датою, так і за сумою з кредитом, наданим за спірним Договором.
Отже, з урахуванням наведеного, твердження відповідачки про невиконання кредитодавцями своїх обов`язків щодо надання кредитних коштів є, необґрунтованими та повністю спростовуються сукупністю належних і допустимих доказів, що містяться у матеріалах справи.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику.
17.01.2022, було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102141392. 
10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102141392. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №102141392.
Як вбачається з розрахунків заборгованості за Договором №102141392 від 01.10.2021, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 127450 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 105250 гривень; заборгованість за комісіями 2200 гривень.
З аналізу Розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит №102141392, вбачається, що 01.10.2021, що ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 20000 гривень та нараховано комісію за оформлення кредиту у сумі 2200 гривень, відповідно до п.1.5.1 Договору. Починаючи з 02.10.2021 здійснювалось щоденне нарахування процентів у сумі 250 гривень за користування кредитом у межах 29-денного строку кредитування, визначеного п.1.3 Договору, що повністю відповідає його умовам. Після закічення строку, передбаченого п.1.3 Договору, а саме 30.10.2021 ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, заборгованість за Договором не погасила, у зв`язку з чим відбулась автоматична пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, яка тривала з 31.10.2021 по 29.12.2021, тобто сукупно не більше 60 днів.
Окрім цього, з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №102141392 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022, стверджується, що останнім було здійснено нарахування процентів за період з 17.01.2022 (дати набуття прав вимоги) по 23.02.2022 (дата, що передувала введенню воєнного стану) згідно пункту 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку згідно ч.2 ст.625 ЦК України, що відповідає чинним вимогам законодавства.
У свою чергу, пунктом 4.2. Договору №102141392 передбачено змінено процентну ставку за прострочення виконання грошового зобов`язання в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також висновки Верховного Суду, викладені у чисельній кількості постанов, зокрема, від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20 (провадження №61-2902св21) нарахування процентів ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було здійснено правомірно, як міра відповідальності, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, за іншою, встановленою договором процентною ставкою.
Судом встановлено, що позивачем, який набув право вимоги до відповідачки за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, не здійснювалось жодних нарахувань за Договором №102141392. 
Отже, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення кредитного договору та договорів факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .
Водночас, відповідачка ОСОБА_4 , заперечуючи проти позову, не надала суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги. 
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.
Суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є обґрунтованими та підлягають задоволенню за вищенаведеними підставами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, з відповідачки необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміжіншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, прайс лист АО "Лігал Ассістанс", копію заявки на надання юридичнї допомоги №1073 від 01.01.2026, копію витягу з акту №18 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026, з яких убачається, що вартість наданих адвокатом послуг становить 25000 гривень.
Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги.
Водночас, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч.6 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Отже, беручи до уваги положення ЄСПЛ, висновки Верховного Суду, враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 гривень є завищеними та не співмірними згідно з обставинами цієї справи.
Відтак, з огляду на викладене, зважаючи на критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, складність та категорію справи, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд дійшов висновку, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 3000 гривень, які підлягають стягненню із відповідачки на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договором №102141392 від 01.10.2021, у загальному розмірі 127450 (сто двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесять) гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20000 (двадцять тисяч) гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 105250 (сто п`ять тисяч двісті п`ятдесять) гривень; заборгованість за комісіями - 2200 (дві тисячі двісті) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесять дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ:44276926.
Відповідачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк