ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року	Львів	Справа № 936/970/25 пров. № А/857/49865/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання: Василюк В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року (суддя Софілканич О.А., ухвалене в смт. Воловець) у справі №936/970/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та з наведених в ньому підстав просив, скасувати постанову інспектора відділення поліції №2 (смт. Воловець) Мукачівського районного відділення поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції Гошпера О.Ф. про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.126 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4940400 від 10.06.2025- відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його прийнятті, неповне з`ясування обставин у справі, які необхідно було встановити, просить скасувати рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 06.11.2025 року, та винести рішення, яким задовольнити позов повністю.
Доводи апеляційної скарги, зводяться до того, що позивач не скоював керування транспортного засобу без посвідчення водія у вказаний в адміністративному протоколі час та місці.
Відповідач з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.
В судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили таку задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, що постановою серії ЕНА №4940400 від 10.06.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 10.06.2025 о 17:03 у с.Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області, автодорога Київ-Чоп, 713 км, керував транспортним засобом "RENAULT KANGOO", державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
ОСОБА_1 не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4940400 від 10.06.2025 року звернувся в суд з даним позовом
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом 10.06.2025, а, отже, не мав обов`язку мати при собі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, спростовано відповідачем належними та достатніми доказами, а покази свідка ОСОБА_2 суд першої інстанції розцінив як спробу виправдати позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Як свідчать встановлені обставини справи, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена з огляду на те, що позивач керував автомобілем та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.
Приписами підпункту «а» пункту 2.4. Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Аналогічні положення закріплені також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).
Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналіз зазначених вище положень законодавства дозволяє зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують ту обставину, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Так, в оскаржуваній постанові серії ЕНА №4940400 від 10.06.2025 року відсутні будь-які записи щодо доказів вчинення даного адміністративного правопорушення. Зокрема в п.7 постанови не зазначено, що до постанови додаються відеозаписи події, що підтверджують правопорушення. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4940400 від 10.06.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.
Згідно частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, не доведена в повному обсязі, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення даного позову.
Керуючись ст. ст. 241, 243, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року у справі №936/970/25 – скасувати та прийняти нове, яким скасувати постанову серії ЕНА №4940400 від 10 червня 2025 року інспектора відділення поліції №2 (смт. Воловець) Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції Гошпера О.Ф. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності по ст.126 ч. 1 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 15.05.2026