Справа № 216/1655/26 
провадження 3/216/676/26 

ПОСТАНОВА 
іменем України 
19 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Цимбалістенко О.В., 
за участі:
секретаря судових засідань Смолдирєва М.Є.,
особи, яка притягається 
до адміністравтиної відповідальності ОСОБА_1 ,
захиисника ОСОБА_2 , 
розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2, КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
ОСОБА_3 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000011.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000010.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000008.
Крім того, 21.02.2026 о 23 год 34 хв за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного, психологічного та економічного характеру, які полягають у нанесенні стусанів, штовханні, ляпасах, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , про що інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Качуром П.Ю. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №000009.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, заперечував проти протоколів про адміністративне правопорушення. Зазначив, що грудні 2025 року він втратив роботу, внаслідок чого різко знизився дохід їх родини з 80 000 грн на місяць до 3 000 грн на місяць. Напочатку 2026 року з Київської області він перевіз родину до Кривого Рогу, для того щоб перезимувати в теплій квартирі. На фоні фінансових труднощів між ними з дружиною постійно виникали конфлікти. Оскільки коштів в родині не вистачало він відкрив кредит на 30 000 грн, які витратив утримання дітей. Разом з цим він просив дружину також відкрити кредит для утримання дітей, однак та відмовилась, через що в них тривав конфлікт. 21.02.2026 його дружина після вживання приблизно 1 пляшки горялки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кричала на дітей та ображала їх. Коли він намагався викликати працівників поліції почала штовхати його. По приїзду патрульної поліції він зібрався і пішов до сусіднього під`їзду, де мешкає його батько. Після чого дружина закрила дітей одних в квартирі та прийшла до нього з`ясовувати стосунки. Він повернувся до дітей, а коли через 40 хвилин повернулась дружина та знову почала скандалити та битися він вдруге викликав патрульну поліцію. Під час сварки він тільки оборонявся, дружину не штовхав, ляпасів не давав. Разом з цим, ОСОБА_1 пославшись на ст. 63 Конституції України, відмовився від надання відповіді на запитання суду про те чи дійсно він відібрав у дружини ключі від її машини та 3000 грн, які їй дав свекор для повернення з дітьми додому в Київську область. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушень передбачених ч.1 ч.2 ст. 173-2 КУпАП, натомість саме в діях його дружини ОСОБА_5 є склад зазначених правопорушень. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Строгова Г.Г. в судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2, КУпАП, оскільки сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій не охоплюється складом адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 173-2, КУпАП, а викладені в протоколі обставини щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 спростовуються доданими до матеріалів справи аудіо – та відео – записами, з яких вбачається що саме ОСОБА_5 висловлюється відносно ОСОБА_1 нецензурною лайкою, провокує конфлікт, завдає удари та ляпаси.
ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.
Відповідне національне законодавство
Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що законодавство про запобігання та протидію домашньому насильству складається з Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо недопущення насильства.
Так, приписами статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Пунктом 3 частини 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 3 частини 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Пунктом 14 частини 1 Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 частини 1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Крім того, пунктом 2 статті 1 Закону дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Разом з тим, в силу приписів статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я та безпечні умови життя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частиною 1 статті 172-3 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідні міжнародні документи
Пунктом b статті 3 «Конвенція Ради Європи про запобігання та протидію насильству щодо жінок і домашньому насильству, підписаною Україною 07 листопада 2011 року та ратифікованою 20.06.2022, визначено, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
ІV. Оцінка суду
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2026 року серії ВАВ №000011, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2026 року серії ВАВ №000010, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2026 року серії ВАВ №000008, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2026 року серії ВАВ №000009, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- заявою ОСОБА_5 , з проханням притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 наносив їй стусани, штовхав її, бив головою в обличчя, пропонував брати гроші в борг для утримання дітей, відібрав в неї ключі від машини та 3000 грн.
- відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції, які прибували на виклики до сім`ї ОСОБА_3 .
Так, відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції зафіксовано поведінку ОСОБА_5 , яка притаманна жертві домашнього насильства (збудженість, обурення діями кривдника, постійне посилання на страх перебування з кривдником в одному приміщенні), демонстрування вирваного кривдником волосся. При цьому на запитання працівників поліції про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 пояснила, що вжила алкоголь у незначній кількості та виявила бажання пройти обстеження на стан сп`яніння. Зазначена поведінка не притаманна особам, які перебувають у стані сильного алкогольного сп`яніння та спростовує твердження ОСОБА_1 щодо вживання потерпілою пляшки горілки.
Крім того, відеозаписами встановлено, що ОСОБА_5 також пояснювала працівникам поліції, які приїхали за викликом, що її чоловік ОСОБА_1 забрав у неї ключі від її машини, гроші, які дав їй свекор для повернення додому з дітьми в Київську область в розмірі 3000 грн, а також вимагав у неї відкрити кредитний ліміт в установі банку для утримання трьох малолітніх дітей, найменшому з яких не виповнилось і одного року. Таким чином ОСОБА_1 штучно створив ситуацію за якої дружина, яка доглядає трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , не маючи можливість працювати, знаходиться у вразливому та фінансово залежному стані від батька дітей, не мала можливості поїхати від нього, що очевидно є психологічним та економічним проявом домашнього насильства з боку ОСОБА_1 . 
Разом з цим, ОСОБА_1 в судовому засіданні не спростував зафіксовані на відеозаписі твердження дружини, скориставшись ст. 62 КУ, а надані ним пояснення зводяться до перекладання відповідальності на свою дружину ОСОБА_5 , тобто до віктімблеймінгу, а також газлайтингу своєї дружини ОСОБА_8 , що, на думку суду, є способом захисту та намаганням уникнути притягнення до відповідальності. 
Слід зауважити, що в межах розгляду протоколів про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , суд не вправі оцінювати і кваліфікувати дії потерпілої ОСОБА_5 , оскільки розгляд здійснюється тільки щодо особи, яка притягається до відповідальності, та в межах тих первинних даних (дата, час, суть правопорушення), що зафіксовані протоколом.
Також, з досліджених в судовому засіданні записів судом було безпосередньо встановлено, що ОСОБА_1 в присутності своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , висловлювся нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_5 та продовжував сварку, яка супроводжувалась спалахом сильних емоцій, свідками якої стали їх малолітні дії, внаслідок чого дітям були завдані душевні страждання. Таким чином, в розумінні пункту 2 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» діти є потерпілими від домашнього насильства. 
З огляду на викладене, зазначені вище докази, є достатніми для того щоб стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.
V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення
Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що програма для кривдника - це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, не агресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Враховуючи обставини справи, особу правопорушника, форму ризиків домашнього насильства, відповідно до якої рівень небезпеки є високим, суд вбачає необхідним направити його ОСОБА_1 на проходження програми в порядку ст. 39-1 КУпАП.
VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.
Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення:
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді громадських робіт на строк сорок годин;
за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді громадських робіт на строк п`ятдесят годин.
Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у вигляді громадських робіт на строк п`ятдесят годин.
Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці до спеціаліста з провадження корекційних програм для кривдників в Управлінні соціального захисту населення Бориспільської міської ради (вул. Головатого, 4, Бориспіль, Київська область) згідно з порядком, передбаченим Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя   О.В. Цимбалістенко