ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 

м. Київ

справа №160/33593/24
адміністративне провадження № К/990/3367/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року (колегія у складі суддів Іванова С.М., Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.)
у справі № 160/33593/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка, скаржниця) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік;
- зобов`язати відповідача здійснити з 02.09.2013 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки та відповідно внесених змін до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, з урахуванням вже отриманих сум пенсії;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розд. ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 02.09.2013 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
3. Вперше позивачці пенсію було призначено за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» 29.08.2011.
4. 02.09.2013 позивачка звернулася до Головного управління ПФ України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
5. З 02.09.2013 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
6. 26.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФ України в Дніпропетровській області щодо перерахунку її пенсії та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7 прим. 1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
7. Листом Головного управління ПФ України в Дніпропетровській області від 22.10.2024 № 57374-42093/К-01/8-0400/24 ОСОБА_1 повідомлено, що з 29.08.2011 їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Згідно з особисто наданою заявою від 02.09.2013 та з урахуванням додатково наданих документів, ОСОБА_1 з 02.09.2013 було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Страховий стаж позивачки, зарахований по 29.02.2024, складає 61 рік 4 місяці 20 днів, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1 % - 0,61333.
Пенсію обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058-IV виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.10.1994 по 30.09.1999 та за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.07.2000 по 31.08.2015.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить - 1,65921.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії позивачки з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17, 1,11, 1,11, 1,14 і складає 13264,50 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1.197 х 1,0796 = 7405,02 грн х 1,65921).
Таким чином, загальний розмір пенсії станом на 01.10.2024 складає 8643,30 грн, у тому числі: 8135,52 грн - основний розмір пенсії за віком (13264,50 грн х 0,61333); 507,78 грн - доплата за 31 рік понаднормативного стажу (1638,00 грн х 31 %).
Водночас позивачку повідомлено, що відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів „е"-„ж" статті 55 Закону № 1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Оскільки позивачці було призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом № 1788-ХІІ, для виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону № 1058-IV немає підстав.
8. Після надання зазначеної відповіді позивачка також отримала розрахунок заробітку, який було використано для обчислення призначеної пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, з якого вбачається застосування показника середньої заробітної плати за 2010 рік. 
9. Позивачка вважає протиправними дії відповідача при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням при обчисленні розміру пенсії показника заробітної плати за 2010 рік та невиплати одноразової грошової допомоги, звернулась до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. Позивачка зазначала, що після звернення 02.09.2013 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV їй було призначено пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2010 рік. Водночас, на її думку, відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2010- 2012 роки, відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.
11. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 26.03.2025 позов задовольнив частково: 
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 02.09.2013 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки та відповідно до внесених змін до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за №2148-VIII, з урахуванням вже отриманих сум пенсії;
- в задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
13. Суд першої інстанції виходив з того, що позивачці було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, а згодом при виявленні бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Оскільки пенсія за вислугу років і пенсія за віком передбачені різними законами і за своєю природою є різними пенсіями, призначення пенсії за віком особі, яка до того отримувала пенсію за вислугу років, не відповідає передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV поняттю переведення на інший вид пенсії.
Отже, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивачка звернулась вперше.
З огляду на вищезазначене, позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2010-2012 роки.
Щодо виплати одноразової грошової допомоги, то суд зазначив, що до призначення позивачці пенсії за віком їй з 29.08.2011 призначалась пенсія за вислугу років, що виключає виплату грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог: 
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в розрахунку розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010, 2011, 2012 роки;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи з 18.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум;
- у задоволенні іншої частини позову відмовлено.
15. Позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 02.09.2013 по 17.06.2024 включно - залишено без розгляду.
16. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачка до призначення пенсії за віком отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
Таким чином, після звернення позивачки із заявою про перехід на пенсію за віком, відповідач повинен був призначити таку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не вирішувати питання щодо переведення з пенсії за вислугу років, призначеної за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та при обчисленні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2010-2012 роки.
17. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду з позовом і не навела поважних причин такого пропуску, оскільки могла та повинна була дізнатися про неналежний розмір пенсії ще в жовтні 2013 року, тобто у наступному місяці після призначення їй пенсії за віком.
Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії з 02.09.2013 по 17.06.2024 включно (позов подано 18.12.2024), підлягають залишенню без розгляду відповідно до статті 123 КАС України.
18. Щодо вимог позивачки в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7 прим. 1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то враховуючи те, що до призначення позивачці пенсії за віком їй призначалась пенсія за вислугу років, тому ці обставини виключають виплату грошової допомоги та як наслідок ці позовні вимоги не підлягають задоволенню.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19.  ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025.
20. Підставою касаційного оскарження судового рішення позивачка зазначила неправильне застосування судом положень ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV у редакції, чинній з 11.08.2013, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання її правозастосування у подібних правовідносинах (а саме щодо наявності правових підстав для застосування ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній з 11.08.2013, під час здійснення перерахунку та виплати позивачці пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи з 18.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум, без урахування внесених змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII в частині, що стосується перерахунку пенсії з 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки).
21. Також позивачка зазначила, що переглядаючи в порядку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції мав виходити з того, що перерахунок пенсії за віком має бути проведено таким чином: 1) за період з 02.09.2013 по 01.10.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки; 2) за період з 01.10.2017 по теперішній час розмір пенсії, нарахований під час першого етапу, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
22. Крім того, звернувшись до суду із цим позовом 18.12.2024, вона не пропустила шестимісячний строк звернення, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, а тому відсутні правові підстави для залишення її позовних вимог за період з 02.09.2013 по 17.06.2024 без розгляду.
23. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2026 відкрито касаційне провадження з підстави, передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. 
24. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав. Ухвалу про відкриття касаційного провадження доставлено в електронний кабінет Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 12.02.2026.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та дотримання ним приписів процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
26. Згідно з ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
27. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
28. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
29. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
30. З 01.01.1992 постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.
31. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення: за вислугу років, за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
32. З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
33. Отже, з 01.01.2004 Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
34. Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
35. Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
36. Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
37. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
38. Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
39. Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
40. Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
41. У справі, що розглядається, суди встановили, що з 29.08.2011 позивачці було вперше призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII.
42. Надалі, з 02.09.2013, позивачці було призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, однак при обчисленні її розміру орган Пенсійного фонду України застосував показник середньої заробітної плати в Україні лише за 2010 рік.
43. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка зазначала, що при призначенні їй пенсії за віком відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати в Україні за 2010, 2011 та 2012 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV.
44. Отже, спірним у цій справі є питання правильного визначення базового показника середньої заробітної плати, який підлягав застосуванню при призначенні позивачці пенсії за віком з 02.09.2013.
45. Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
46. Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.
47. Крім того, Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, встановивши, що позивачу з 11.02.2013 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше 11.01.2023, дійшов висновку про наявність у нього права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, з огляду на те, що за цих обставин має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
48. Враховуючи зазначені вище висновки, а також встановлені у цій справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що при призначенні позивачці пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягав застосуванню показник середньої заробітної плати за 2010, 2011 та 2012 роки.
49. Щодо доводів позивачки про неврахування судом апеляційної інстанції змін, внесених до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, а також доводів скарги про необхідність зазначення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції порядку застосування Закону № 2148-VIII, Суд зазначає таке.
50. З 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено пунктами 4-3, 4-7 такого змісту:
« 4-3. Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.»;
« 4-7. Особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.»
51. Отже, Законом № 2148-VIII установлено, що з 01.10.2017 пенсії, призначені до набрання ним чинності, підлягають перерахунку із застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014- 2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. Зазначений Закон регулює порядок перерахунку раніше призначених пенсій, однак не змінює порядок визначення базового показника середньої заробітної плати, який застосовувався під час первісного призначення пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.
52. Тому правильне визначення базового розміру пенсії позивачки станом на 02.09.2013 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010- 2012 роки є первинною передумовою для проведення всіх подальших перерахунків, осучаснень та індексацій пенсії, передбачених законом.
53. Після визначення правильного базового розміру пенсії орган Пенсійного фонду України зобов`язаний застосувати до такої пенсії всі подальші перерахунки, передбачені законодавством, чинним у відповідні періоди, у тому числі перерахунок, передбачений пунктом 4-3 розділу XV Закону № 1058-IV, у редакції Закону № 2148-VIII.
54. Водночас відсутність у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції окремого детального алгоритму застосування кожного подальшого законодавчого перерахунку не свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки такі перерахунки здійснюються органом Пенсійного фонду України безпосередньо на підставі закону після визначення правильного базового розміру пенсії.
55. Отже, доводи касаційної скарги в цій частині не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції.
56. Стосовно пропуску позивачкою строку звернення до суду, то колегія суддів зазначає наступне.
57. Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 дійшов такого висновку щодо застосування ст. 122 КАС України у спорах цієї категорії про те, що:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність / несвоєчасність її перерахунку, тощо.».

58. Застосовуючи ці висновки до обставин справи, що розглядається, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом і не зазначила поважних причин такого пропуску, оскільки вона могла та повинна була дізнатися про неналежний розмір своєї пенсії ще в жовтні 2013 року, тобто у наступному місяці після призначення пенсії за віком.
59. Крім того, копія листа відповідача від 24.10.2024 не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.
60. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та зводяться до незгоди позивачки з обмеженням періоду перерахунку пенсії шестимісячним строком звернення до суду і до необхідності додаткової деталізації в резолютивній частині постанови порядку перерахунку.
61. Верховний Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
62. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі №160/33593/24 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко