Справа № 202/7759/18
(1-кп/199/46/26) 
ВИРОК 
іменем України
01 липня 2026 року    місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі колегії суддів:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження№12018040660001480 від 08.09.2018 відносно:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляйполе Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючого на утриманні непрацездатних осіб, станом на 08.09.2018 працював охоронцем в ПП «Безпека комплекс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
обвинуваченого:
- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст.296 КК України, згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, підтриманої потерпілим ОСОБА_7 ;
- у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 , -

за участю:
прокурора – ОСОБА_8 ,
потерпілих – ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,
захисника – ОСОБА_13 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
1) 08.09.2018 приблизно о 03:30 годині ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, знаходились біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Калинова, 9-А, де їм на зустріч рухався потерпілий ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
В свою чергу ОСОБА_12 , маючи хитку ходу, проходячи повз ОСОБА_5 та особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, зачепив плечем ОСОБА_5 у зв`язку з чим між ОСОБА_5 , особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, з одного боку та ОСОБА_12 з іншого боку виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження,раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю, які грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій, та, прагнучі самовиразитись таким чином у зухвальстві та неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_12 .
В цей же час ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, знаходячись за вищевказаною адресою, тобто перебуваючи у громадському місці, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, достовірно розуміючи, що їх дії призведуть до порушення спокійного відпочинку оточуючих та свідомо бажаючи їх настання, наблизились до раніше незнайомого їм ОСОБА_12 та, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки й моралі в суспільстві, діючи умисно, під вигаданим малозначним приводом, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов пересування громадян по вул. Калиновій у м. Дніпро, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в бажанні продемонструвати факт своєї переваги над потерпілим ОСОБА_12 , самоствердитись за рахунок його приниження, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, з особливою зухвалістю, почали висловлювати на його адресу образи та штовхати, намагаючись обмежити рухи ОСОБА_12 і змусити його переміщуватися у певному напрямку, після чого особа, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, наблизився до ОСОБА_12 та наніс йому два удари своєю правою рукою, стиснутою в кулак, в обличчя останнього, що об`єктивно створювало для потерпілого ОСОБА_12 істотні труднощі з утриманням рівноваги та контролю над власним тілом, що, враховуючи стан алкогольного сп`яніння, в якому він перебував, суттєво знижувало координацію рухів та підвищувало ризик втрати просторової орієнтації, в результаті чого ОСОБА_12 втратив рівновагу та впав на землю. Після чого до особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, підбіг ОСОБА_5 та група невідомих йому чоловіків, які почали хаотично наносити йому удари по тулубу та голові. 
Внаслідок спільних умисних дій ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, які діяли групою осіб, потерпілому ОСОБА_12 було спричинено фізичний біль.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як такі, що виразилися у хуліганських діях, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинені із особливою зухвалістю, вчинені групою осіб. 

2) Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.09.2018 приблизно о 03:35 годині ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, знаходячись біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, побачили потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які наблизилися до місця конфлікту, в ході якого останніми були вчиненні хуліганські дії щодо ОСОБА_12 , з метою запобігти протиправним та насильницьким діям осіб, причетних до вищезазначеного конфлікту. 
В свою чергу ОСОБА_9 , спостерігаючи за протиправними діями ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, відносно ОСОБА_12 , зробив їм зауваження щодо неправомірності їх дій та закликав зупинити вчинення хуліганських дій, а також повідомив, що викликав поліцію для фіксації злочину та припинення насильства відносно ОСОБА_12 . 
У відповідь на зауваження ОСОБА_9 та повідомлення ним про виклик поліції, у ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.
Реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, підійшли до ОСОБА_9 та без явного приводу та без пояснення причин, почали спільно, одночасно та хаотично, у швидкому темпі, наносити йому численні удари ногами по різним частинам тіла та голові, при цьому діючи спільно з іншими учасниками злочину, переміщуючись навколо ОСОБА_9 , змінюючи розташування між собою, при цьому ОСОБА_5 наніс не менше одного удару своєю правою рукою, стиснутою в кулак, в обличчя та одного удару в область шиї потерпілого ОСОБА_9 , а особа, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації – не менше двох ударів своєю правою рукою, стиснутою в кулак, в обличчя та не менше чотирьох ударів по тулубу, від яких ОСОБА_9 втратив свідомість та упав на землю. 
Після чого, вважаючи свої дії доведеними до кінця, ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.
В результаті спільних умисних злочинних дій ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, які діяли групою осіб, потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. 
За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. 
Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках, на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. 
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як такі, що виразилися у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинених групою осіб. 

3) Крім того, 08.09.2018 приблизно о 03:35 годині, знаходячись біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Калинова, 9-А, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, по відношенню до ОСОБА_9 , до них наблизились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та почали вчиняти дії, якими намагались зупинити бійку, а саме зробили зауваження щодо неправомірності дій вищевказаних осіб відносно ОСОБА_9 та закликали зупинитися. 
В цей час у ОСОБА_5 , особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю, які грубо порушуючи громадський порядок, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій, та, прагнучі самовиразитись таким чином у зухвальстві та неповазі до суспільства, тобто показати свою зневагу існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Після чого ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, знаходячись за вищевказаною адресою, тобто перебуваючи у громадському місці, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, достовірно розуміючи, що їх дії призведуть до порушення спокійного відпочинку оточуючих та свідомо бажаючи їх настання, почали швидко наближатися до потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, встановленими у суспільстві, а також нормами моралі та громадського порядку, діючи під малозначним приводом і прагнучі продемонструвати грубу силу та жорстокість, з особливою зухвалістю, діючи за групою осіб, почали висловлювати на адресу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 словесні образи.
В свою чергу потерпілий ОСОБА_10 , тримаючи при собі газовий балончик, задля припинення злочинний дій вказаний вище осіб, почав розпиляти його у бік правопорушників. 
Далі ОСОБА_5 разом із особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, істотно скоротивши дистанцію між потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи групою осіб, продовжили свої протиправні дії, демонструючи агресивну поведінку, застосували до потерпілих фізичне насильство. При цьому ОСОБА_5 відштовхнув потерпілого ОСОБА_11 та, перебуваючи позаду потерпілого ОСОБА_10 , схопив останнього за шию та застосував до нього фізичне насильство, намагаючись повалити його на землю. 
В цей момент ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, діючи спільно з ОСОБА_5 , своїми агресивними діями підтримував та сприяв продовженню хуліганських дій, створюючи реальну загрозу для подальшого застосування насильства ОСОБА_5 по відношення потерпілого ОСОБА_10 .
Під час вчинення ОСОБА_5 насильницьких дій по відношення до потерпілого ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 почав робити ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, зауваження з вимогою припинити протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_10 . 
У відповідь на зазначені зауваження потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , діючи умисно, за активної підтримки ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, та, проявляючи при цьому особливу зухвалість, раптово припинив сутичку з потерпілим ОСОБА_10 , відштовхнув його в бік, чим усунув перешкоду для подальших протиправних дій, після чого попрямував у бік потерпілого ОСОБА_11 , на якого переключив свої агресивні дії, та, наблизившись до останнього, наніс йому не менше двох ударів своєю правою рукою, стиснутою в кулак, в ділянку голови та обличчя, у той час як ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, перебував поруч та своєю присутністю і демонстративною агресивною поведінкою сприяв нападу, створюючи для потерпілого ОСОБА_11 відчуття реальної загрози. 
Усвідомлюючи реальність та безпосередність загрози подальшого застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, які поводили себе агресивно та неконтрольовано, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , об`єктивно побоюючись за своє життя та здоров`я, були вимушені негайно залишити місце події та, будучі переслідуваними ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації й іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, були вимушені втекти в бік вул. Калинової в м. Дніпро.
Внаслідок спільних умисних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, які діяли групою осіб, потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було спричинено фізичний біль.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як такі, що виразилися у хуліганських діях, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинені із особливою зухвалістю, вчинені групою осіб. 

Відповідно до складеного слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областіобвинувального акту за наслідками проведення досудового розслідування, підтриманого потерпілим ОСОБА_9 , в порядку ч. 3 ст. 338 КПК України, ОСОБА_5 обвинувачується в наступному:
« ОСОБА_5 разом з ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами 08.09.2018 року, близько о 03:30 год., знаходились біля ТЦ «Мельниця», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, де побачили двох чоловіків, які знаходились у стані алкогольного сп`яніння, а саме потерпілого ОСОБА_12 та його товариша на ім`я ОСОБА_15 .
У цей час ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та інші невстановлені особи, діючи з раптово виниклих хуліганських спонукань, що випливали з бажання показати свою зверхність до осіб, які знаходились у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю наблизились до потерпілого ОСОБА_12 та його товариша на ім`я ОСОБА_15 , нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, встановленими у суспільстві, порядком і нормами моралі, під вигаданим малозначним приводом, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, діючи з особливою зухвалістю, руками та ногами стали наносити потерпілому ОСОБА_12 та його товаришеві на ім`я ОСОБА_15 удари по тулубу та голові, внаслідок чого останні впали на землю.
Під час побиття потерпілий ОСОБА_12 та його товариш на ім`я ОСОБА_15 постійно лежали на землі, що унеможливлювало ймовірні спроби останніх надати опір, а співучасники злочину, користуючись чисельною та силовою перевагами, а також безпорадним станом потерпілого ОСОБА_12 та його товариша, переміщувались навколо них та завдавали останньому удари ногами по різним частинам тіла та голові потерпілого. Внаслідок хуліганських дій співучасників злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження.
Не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи групою осіб, 08.09.2018 близько о 03:35 годині, ОСОБА_5 , все також знаходячись біля ТЦ «Мельница», наносячи удари ОСОБА_12 та його товаришеві на ім`я ОСОБА_15 , побачили потерпілого ОСОБА_9 з сумкою через плече, потерпілого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , які наблизились до них задля припинення протиправних дій останніх, та співучасник злочину ОСОБА_14 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, розуміючи злочинний характер своїх дій, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття, встановленими у суспільстві порядком і нормами моралі, під вигаданим малозначним приводом, прагнучи продемонструвати грубу силу та жорстокість, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю. 
Після чого ОСОБА_5 , співучасник злочину ОСОБА_14 та інші невстановлені особи, діючи з єдиним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, почали ногами наносити потерпілому ОСОБА_9 , численні удари по тулубу. Під час побиття потерпілого ОСОБА_9 до правопорушників наблизився потерпілий ОСОБА_10 , який тримаючи при собі газовий балончик, задля припинення злочинних дій, почав розпиляти його у бік правопорушників. У цей час ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи за попередньою змовою групою осіб, наблизився до потерпілого ОСОБА_10 та, стоячи позаду нього, намагався останнього повалити на землю. В ході фізичного протистояння ОСОБА_5 побачив на шиї потерпілого ОСОБА_10 ланцюжок з жовтого металу та в цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, під час сумісної бійки та фізичного протистояння з ОСОБА_10 , схопив його золотий ланцюжок та шляхом ривка зірвав з шиї останнього.
Після того у ОСОБА_5 , співучасника злочину ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб раптово виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , співучасник злочину ОСОБА_14 разом з іншими невстановленими особами, знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, користуючись безпорадністю ОСОБА_9 , який лежав на землі, почали наносити численні удари ногами по різним частинам тіла та голові останнього, при цьому переміщуючись навколо нього, змінюючи розташування між собою. Після того ОСОБА_5 зі співучасником злочину ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, продовжували наносити удари по тулубу та голові останнього, а ОСОБА_14 , нахилившись над потерпілим ОСОБА_9 , користуючись перевагою над останнім та підтримкою співучасників злочину, силою стягнув з нього його сумку.
Після того ОСОБА_5 , співучасник злочину ОСОБА_14 , інші невстановлені особи з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном втекли, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої черпно-мозкової травми, забій головного мозку ІІ ступеня, багато уламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правової очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також матеріальну шкоду, яка зі слів останнього становить 28800 гривень».
За сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_5 , які виразились: у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; у розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст.186, ч. 4 ст. 187 КК України.

Отже, за наслідком досудового розслідування кримінального провадження 06.12.2018 слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено, а прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області затверджено обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України.
В подальшому 13.01.2026 прокурор ОСОБА_8 в порядку ст. 338 КПК України змінив обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , виклавши його в новій редакції з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.
Потерпілий ОСОБА_12 погодився з редакцією зміненого прокурором ОСОБА_8 обвинувального акта від 13.01.2026 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України та надав суду заяву про подальший розгляд кримінального провадження без його участі. 
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не погодились з редакцією зміненого прокурором ОСОБА_8 обвинувального акта від 13.01.2026 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, через неповноту і неспроможність викладених у ньому фактичних обставин, у зв`язку з чим вважають занеобхідне повернути змінений обвинувальний акт прокурору, однак не з`явились до суду для надання пояснень з метою конкретизації неповноти і неспроможності викладених у зміненому обвинувальному акті фактичних обставин справи, надавши суду заяви про подальший розгляд кримінального провадження без їх участі. 
Потерпілий ОСОБА_9 також не погодився з редакцією зміненого прокурором ОСОБА_8 обвинувального акта від 13.01.2026 та підтримав обвинувачення у попередньому обсязі, яким є складений, за наслідком досудового розслідування кримінального провадження обвинувальний акт від 06.12.2018 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України. 

Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 08.12.2022 № 463/4137/13-к, Верховний суд дійшов наступного висновку: «після одержання від прокурора обвинувального акта, яким змінено обвинувачення (ст. 338 КПК), залежно від поставлених у ньому питань суд, для забезпечення прав потерпілого у разі, коли ставиться питання про застосування норми кримінального права, яка передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, роз`яснює останньому його право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, викладеному в первинному обвинувальному акті, що надійшов до суду. Якщо потерпілий вирішив скористатись правом підтримувати обвинувачення у попередньому обсязі, то в подальшому під час судового провадження обвинувачення особи здійснюється: прокурором на підставі зміненого обвинувального акта, а потерпілим – у раніше пред`явленому обсязі. Таким чином, у продовженому судовому розгляді обвинувачений захищається від обох обвинувачень, а суд приймає рішення з урахуванням всіх з`ясованих обставин та перевірки їх доказами».
За таких обставин суд на підставі вимог ст. 338 КПК України, з урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав первинне обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України в редакції обвинувального акта від 06.12.2018, провів судовий розгляд за зміненим обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України в редакції від 13.01.2026, який підтримав прокурор ОСОБА_8 та за обвинувальним актом, складеним за наслідком досудового розслідування 06.12.2018, з яким не погоджувалися потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та який продовжував підтримувати потерпілий ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5  свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених як у редакції обвинувального акта, складеного слідчим 30.08.2018, так і викладених у вироку вище, не визнав та пояснив, що 07.09.2018 у вечірній час він разом зі своїми друзями: ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відпочивали в кафе «Бархат», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-а, де святкували день народження ОСОБА_19 . Алкогольні напої він не вживав, оскільки був за кермом. Приблизно о 2-3 годині ночі 08.09.2018 вони збирались їхати додому. Вийшовши на вулицю, він разом з ОСОБА_17 залишились біля входу в кафе «Бархат», а ОСОБА_16 та ОСОБА_14 пішли в магазин. Через деякий час вони з ОСОБА_17 почули словесну перепалку, яка відбулась між ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та потерпілим ОСОБА_12 . Він та ОСОБА_20 одразу підбігли на місце та побачили, як ОСОБА_12 лежав на землі без тями, а біля нього була ОСОБА_21 , яка гукала на допомогу. Хто саме наносив удари ОСОБА_12 він не бачив, оскільки стояв спиною до місця бійки. Він сказав ОСОБА_14 та ОСОБА_16 щоб вони йшли та нікого не чіпали, а також запитав у ОСОБА_21 , яка допомога потрібна, на що вона зазначила, що буде викликати швидку допомогу та працівників поліції. В свою чергу він почав допомагати ОСОБА_21 піднімати ОСОБА_12 із землі та в цей момент знову почув крики. Повернувшись в бік, він побачив ще одну бійку, яка відбувалась на відстані близько 50 метрів від нього. Він поклав ОСОБА_12 на землю та побіг на місце бійки. Коли підбіг на місце бійки, він почав всіх заспокоювати та намагався забрати своїх хлопців. Хто кому наносив удари він не бачив. В цей момент потерпілий ОСОБА_10 розпилив йому в обличчя балончик з газом, повалив його на землю та вони почали боротися. В ході боротьби він виліз з-під ОСОБА_10 та відштовхнув його від себе, сказавши: «Все, досить!», на що ОСОБА_10 відповів: «Поняв» та пішов в бік проспекту Слобожанський. Ніякого золотого ланцюжка з шиї ОСОБА_10 він не зривав. Далі він забрав ОСОБА_14 та ОСОБА_16 та вони почали уходити, після до них підбіг ОСОБА_20 та вони всі разом пішли з місця бійки. Потерпілого ОСОБА_9 в ту ніч він не бачив та ніяких ударів йому не наносив. Він бачив загальну штовханину та скупчення великої кількості людей, однак безпосередньо не бачив, хто саме наносив удари ОСОБА_9 в область голови та тулуба, якими останньому було спричинені тілесні ушкодження, а також він не бачив хто заволодів сумкою ОСОБА_9 , оскільки на місці події було багато невідомих йому осіб, зокрема охоронці нічного клубу «Лекс» та бару «Бархат», враховуючи, що освітлення біля ТЦ «Млин» було недостатнім, у зв`язку з чим він не мав можливості чітко бачити дії всіх присутніх на місці події осіб. Він лише намагався припинити конфлікт, розбороняти його учасників та заспокоїти присутніх. Також обвинувачений стверджував, що будь-яких ударів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або ОСОБА_12 він не наносив, участі у побитті не брав, у попередню змову з будь-ким не вступав, будь-якого умислу на вчинення хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 він не мав. Вважає себе невинуватим та просить виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень – вчиненні хуліганських дій відносно потерпілих, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 , тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинених групою осіб, за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 07.09.2018 він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Горець», яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де вжили по 2 бокала пива. 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вийшли з приміщення кафе та через вул.Тверську попрямували в бік вул. Калинової. Проходячи повз приміщення ТЦ «Млин», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, почули, що біля нічного клубу «Бархат» кричить жінка: «Що ви творите? Зупиніться!», на що вони зупинились та підійшли ближче до нічного клубу «Бархат». Підійшовши, вони побачили молодого чоловіка, який лежав на землі в непритомну стані, якого били приблизно 5 чоловіків. Коли вони підійшли, бійка зупинилась. В цей момент з натовпу в їх сторону вибігли ОСОБА_14 , який був одягнутий в штани темного кольору, чорну футболку з лейбою та якийсь верхній одяг, а також ОСОБА_16 , яким він сказав, що є працівником поліції та викликав наряд поліції. В цей момент ОСОБА_14 задав йому питання «Ти хто по життю будеш?» та завдав йому кулаками обох рук 2 удари в обличчя, від яких почав падати назад, після чого до нього підбіг ОСОБА_16 , який почав його душити. ОСОБА_5 в цей час перебував на території паркувального майданчика ТЦ «Млин», де наносив удари іншому потерпілому – ОСОБА_12 . Йому вдалося вирватися після того, як ОСОБА_16 почав його душити, та він одразу намагався дістати травматичний пістолет з метою самооборони від дій ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , однак в цей момент ОСОБА_16 розпилив йому в обличчя газовий балончик, від чого він не міг бачить, а ОСОБА_14 додатково ще завдав йому удари в область обличчя та голови, від яких у нього було зламано половина обличчя та появилась гематома. Після чого ОСОБА_16 наніс йому один удар ногою в груди, від якого він впав на землю. В цей момент інші чоловіки з компанії обвинувачених наносили удари ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Після чого до нього підбігли інші чоловіки, зокрема ОСОБА_5 , який завдав йому 2 удари кулаком в область шиї та в голову, після чого тільки тримав його за руки. Після чого група чоловіків, який було приблизно 5 осіб, оточивши його, почали хаотично наносити йому удари ногами по голові та тулубу, від яких він втратив свідомість. Хто саме наносив йому удари він вказати не може, оскільки лежав на землі на животі, закриваючи, голову руками. Коли він прийшов до тями вже нікого не було, на місті бійки були працівники швидкої допомоги, які доставили його до лікарні. Яку загальну кількість ударів нанесли йому конкретно обвинувачені та куди саме, він зазначити не може, оскільки нападників було багато. Однак більше ударів йому було завдано саме ОСОБА_16 та чоловіком з печаткою на руці. При ньому була сумка, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 доларів США; службове посвідчення; пістолет. В момент коли група чоловіків наносили йому численні удари, він зажав сумку між колінами, однак в подальшому сумка зникла. Хто саме заволодів його сумкою він не бачив. Йому відомо, що ОСОБА_10 розпилив газовий балончик в сторону ОСОБА_5 та між ними почалась бійка, в ході якої ОСОБА_5 намагався повалити ОСОБА_10 на землю та зірвав золотий ланцюг з шиї ОСОБА_10 . Чи навмисно ОСОБА_5 зірвав золотий ланцюг ОСОБА_10 , чи це відбулось внаслідок боротьби, він сказати не може. Куди після цього подівся золотий ланцюг він не бачив. Також йому відомо про те, що обвинувачений ОСОБА_14 наніс 2-3 удари ОСОБА_11 коли той втік з натовпу, куди саме били ОСОБА_11 він не пам`ятає. Внаслідок дій обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 , йому були спричинені дуже важкі травми, оскільки після того, як він був доставлений працівниками швидкої допомоги в лікарню, його рідним було зазначено, що він не доживе до ранку, тому він оцінює свої моральні страждання саме в 1000000 гривень. Матеріальна шкода складає лише з витрат, понесених на лікування, що підтверджується належними доказами, долученими до позовної заяви. Просить суд задовольнити його позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі;
- показами потерпілого ОСОБА_10 , який суду пояснив, що 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 повертались з кафе «Горець», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де святкували зустріч однокласників. Під час святкування вони пили пиво, однак знаходились в тверезому стані та віддавали звіт своїм діям. Проходячи повз приміщення ТЦ «Млин», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, вони почули жіночий крик, зреагувавши на який, вони повернули свій зір в сторону приміщення нічного клубу «Бархат», біля якого відбувалась бійка, в ході якої на землі лежав чоловік, якому група чоловіків наносила удари. ОСОБА_9 зазначив, що піде туди, щоб домолоти людям. Як він пізніше дізнався це був ОСОБА_12 . Він намагався зупинити ОСОБА_9 , просив піти додому, однак у нього не вийшло. Вони з ОСОБА_11 пішли разом з ОСОБА_9 . Коли вони підійшли на місце, де відбувалась бійка, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_14 , представився працівником поліції та запитав: «Що ви робите?», на що ОСОБА_14 ніяким чином не зреагував та наніс кулаком своєї руку декілька ударів в область голови ОСОБА_9 , від якого ОСОБА_9 не встояв на ногах та сів на землю. В свою чергу він дістав газовий балончик та розпилив його в бік ОСОБА_14 . Далі почалась бійка, в ході якої ОСОБА_9 групою чоловіків, серед який перебував і обвинувачений ОСОБА_5 , була нанесена велика кількість ударів в область голови та тулуба. У ОСОБА_9 з собою була сумка, яка після бійки пропала. Він не бачив хто саме забрав у ОСОБА_9 його сумку, оскільки на нього зі спини напав ОСОБА_5 , намагаючись повалити його на землю. Він зрозумів, що між ним та ОСОБА_5 сили не рівні у зв`язку з чим він відбивався, намагався нанести якісь удари. В ході боротьби він чув як звуться ланки ланцюжка. Як тільки у нього вийшло вирватися, він побіг в сторону перехрестя пр. Слобожанського з вул.Калиновою, де викликав працівників поліції та швидку допомогу. В цей момент він виявив відсутність на шиї золотого ланцюжка з іконкою. На його думку ОСОБА_5 ненавмисно зірвав з його шиї золотий ланцюжок з іконкою, це відбулось в ході боротьби. Дочекавшись працівників поліції та швидкої допомоги, він вернувся на місце, де відбувалась бійка. На місці бійки, окрім ОСОБА_9 , були ОСОБА_14 разом з ОСОБА_5 та дівчина, яка кричала. ОСОБА_12 ні місце вже не було. Під час бійки, ОСОБА_5 йому не завдавав ударів, вони боролися та штовхалися. Йому відомо, що внаслідок бійки ОСОБА_9 отримав тяжкі травми, у нього була дуже сильно опухла голова, а також були численні гематоми та садна, у зв`язку з чим він тривалий час проходив лікування у лікарні ім. Мечнікова. Після цієї потасовки, в ту же ніч, він звернувся до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Після чого працівниками поліції були відібрані його пояснення. Через деякий час його було запрошено до відділення поліції, де слідчий йому показував фото з місця події, на яких було відображено групу чоловіків. Також за його участю було проведено впізнання, в ході якого за загальними рисами обличчя він впізнавав ОСОБА_14 та ОСОБА_5 . Жодний претензій до ОСОБА_5 він не має, оскільки це була звичайна потасовка, тому він не наполягає на призначені ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з позбавлення волі;
- показами потерпілого ОСОБА_11 , який суду пояснив, що 07.09.2018 він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Горець», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де кожен випив по 2 бокали пива. За рахунок платив ОСОБА_9 , так як у нього закінчились гроші. В сумці у ОСОБА_9 була пачка грошей, а також він бачив пістолет. 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині вони повертались додому. Проходячи по вул. Тверській вони вийшли до нічного клубу «Бархат» та почали рухатись в бік вул. Косіора. Біля торгівельного павільйону «Шашлик» вони почули крики жінки: «Що ви творите?» та, повернувшись в бік приміщення нічного клубу «Бархат», побачили силует людини, яка лежала на землі, яку били чоловіки, серед яких були ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Як він дізнався пізніше, це був ОСОБА_12 . ОСОБА_9 зазначив, що піде туди, щоб розібратись що трапилось, вони з ОСОБА_10 пішли разом з ОСОБА_9 . Коли вони підійшли на місце, де відбувалась бійка, ОСОБА_9 представився працівником поліції та повідомив, що викликав наряд поліції. В цей момент до ОСОБА_9 вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які почали хапати ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 розпилив газовий балончик в бік ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_14 наніс ОСОБА_9 декілька ударів в область голови, а ОСОБА_16 розпилив газовий балончик йому в обличчя, після чого почав душити ОСОБА_9 . В цей момент він відійшов в сторону, щоб протерти очі. ОСОБА_5 побіг за ОСОБА_10 , між ними біля ТЦ «Млин» почалась боротьба. Коли він протер очі, то побачив як 3 чоловік тримали ОСОБА_9 та 2 чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 , наносили йому удари ногами та зірвавши сумку почали душити останнього ремішком від сумки, на що він крикнув, що ОСОБА_9 працівник поліції. Хто саме наносив удари ОСОБА_9 в область голови та тулубу, а також зірвав сумку та душив останнього сказати не може. В свою чергу вказані чоловіки звернули на нього увагу та почали йти в його сторону. Він побав бігти в сторону вул. Косіора, де неподалік ТЦ «Наутілус» його наздогнали 4 чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 , які почали наносити йому удари, від яких він упав на землю та на деякий час втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то пішов додому. Внаслідок злочинних дій йому було спричинено струс головного мозку та забої. В телефонному режимі ОСОБА_10 йому повідомив, що під час бійки у нього з шиї зірвали золотий ланцюжок. Коли він по телефону зв`язався з ОСОБА_9 останній йому повідомив, що у нього пропала сумка. На третій день після бійки він проходив судово-медичну експертизу, однак в матеріалах справі ці документі відсутні. ОСОБА_10 також проходив судово-медичну експертизу, у нього на шиї був виявлений слід від ланцюжка. В боротьбі з ОСОБА_10 приймав участь лише ОСОБА_5 , можливо він і зірвав з нього золотий ланцюжок, але він цього не бачив. Під час досудового розслідування його запрошували у відділення поліції, де з ним проводили слідчі дії, зокрема впізнання за фотознімками, в ході якого за рисами обличчя він впізнавав ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , як осіб, які спричинили йому, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Йому наносили удари ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Внаслідок побиття ОСОБА_9 забрали до лікарні ім. Мечнікова в тяжкому стані, де він тривалий час проходив лікування. У нього також досить тривалий час сходили сліди побиття. На скільки йому відомо ОСОБА_10 не було заподіяно жодних тілесних ушкоджень внаслідок даної бійки. Внаслідок побиття у ОСОБА_12 були тілесні ушкодження в області обличчя. Жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має;
- показами потерпілого ОСОБА_12 , який суду пояснив, що у вересні 2018 року він разом зі своїм товаришем Моря ОСОБА_28 відпочивали у нічному клубі «Бархат», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А. За час перебування в приміщення нічного клубу у них ніяких конфліктів з іншими відвідувачами не було. Вони відмічали народження його сина. Перебуваючи в клубі вони з ОСОБА_28 випили по 3 бокала пива. Йому зателефонувала дружина у зв`язку з чим він вийшов з приміщення клубу на вулицю, щоб з нею поговорити. Відійшовши приблизно метрів 20 від входу в клуб, він відчув один удар в потилицю та, розвернувшись він побачив ОСОБА_14 , який стояв на відстані 1 метра від нього. Далі ОСОБА_14 наніс йому ще один удар в область щелепи, внаслідок якого він впав на землю. Після чого до ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_5 та група невідомих йому чоловіків, які почали хаотично наносити йому удари по тулубу та голові, внаслідок чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то побачив на місці бійки карету швидкої допомоги, багато іншій людей та чоловіка – ОСОБА_9 , у якого була розбита голова, а також працівника нічного клубу на ім`я ОСОБА_29 , яка знаходилась біля нього та плакала. Хто спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 він не бачив, оскільки знаходився в непритомному стані. Він виявив, що у нього відсутній мобільний телефон та гаманець. Куди саме поділись його речі він зазначити не може. На місці бійки він відмовився від надання медичної допомоги та пішов додому. На наступний день він проходив медичний огляд, знімав побої. Йому було спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя та щоки, вивих щелепи, розбиті губи. В ході досудового розслідування кримінального провадження його було запрошено до відділення поліції, де слідчий йому показував фото з місця події, на яких було відображено групу чоловіків. Також за його участю було проведено впізнання, в ході якого за загальними рисами обличчя він впізнавав ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , як осіб, які в групі чоловіків здійснили його побиття;
- показами свідка ОСОБА_30 , яка суду пояснила, що вона займає посаду заступника командира роти УПП в Дніпропетровській області, тому в її посадові обов`язки входило здійснення патрулювання в нічний час район АДРЕСА_3 . Вона знайома з ОСОБА_5 , він працював охоронцем в нічному клубі «Бархат», який розташований по її маршруту патрулювання, а охоронці нічного клубу досить часто допомагали їм знайти понятих по справам про адміністративне правопорушення. Їй відомо, що 08.09.2018 біля нічного клубу «Бархат» відбулась бійка, однак обставин вказаного інциденту вона не пам`ятає. Свідком спричинення потерпілим тілесних ушкоджень вона не була. У потерпілих жодних пояснень щодо обставин спричинення їм тілесних ушкоджень вона не відбирала;
- показами свідка ОСОБА_31 , яка суду пояснила, що вона працювала адміністратором в нічному клубі «Бархат». Їй відомо про те, що на початку вересня 2018 року біля приміщення нічного клубу відбулась бійка групи чоловіків, серед який перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_14 . Зі слів охоронців клубу їй відомо, що начебто у одного з потерпілий було викрадено барсетку. Особисто вона не була свідком бійки та викрадення барсетки, оскільки перебувала в приміщенні нічного клубу. Чоловіки із прізвищем ОСОБА_22 та ОСОБА_32 їй не відомі;
- показами свідка ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_14 вона не знайома, жодних стосунків з останніми не підтримує. Приблизно три року тому, орієнтовно восени, оскільки на вулиці було прохолодно, точну дату вона не пам`ятає, оскільки пройшов досить тривалий проміжок часу, вона разом зі своєю кумою - ОСОБА_33 відпочивали в караоке-барі «Бархат», який знаходиться по вул. Калиновій в м. Дніпро. До приміщення караоке-бару вони приїхали пізно увечері, приблизно о 22:00 годині. Поруч з ними також відпочивав її сусід – ОСОБА_34 , з яким вона знайома з самого дитинства. В цей час обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_5 разом з іншими чоловіками, яких було десь 5-6 осіб, також відпочивали в цьому барі, вони сиділи за окремим столиком. Після закінчення відпочинку, вони з ОСОБА_33 вийшли на вулицю, щоб викликати таксі та поїхати додому. В цей момент з приміщення бару вийшов ОСОБА_34 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та направився в сторону свого місця мешкання. В цей момент на зустріч ОСОБА_35 рухались обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_14 разом зі своїми друзями. Коли ОСОБА_12 порівнявся з групою чоловіків, між ними відбулась розмова, після якої розпочалась бійка. Змісту розмови між ОСОБА_36 та групою чоловіків, серед яких перебували обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , вона не чула. Після чого до ОСОБА_37 вийшов обвинувачений ОСОБА_14 , який своєю лівою рукою наніс йому декілька ударів в обличчя, від який ОСОБА_38 впав на землю. Після чого інші чоловіки, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , почали наносити ОСОБА_35 удари ногами по тулубу та голові. Скільки було нанесено ударів ОСОБА_12 групою осіб вона зазначити не може. Вони разом з ОСОБА_33 знаходились на відстані приблизно 50 метрів від місця бійки, яке освітлювалося ліхтарями, які були встановлені на автомобільній парковці, розташованої неподалік. Вона одразу підбігла до них та почала кричати: «Що ви робите?», після чого бійка припинилась. В цей момент ОСОБА_39 знаходилась поруч з нею та викликала швидку допомогу та працівників поліції. Поки чекали швидку допомогу та поліцію, вона намагалась привести ОСОБА_12 до тями, який лежав на землі та на його обличчі була кров. В цей момент на іншій стороні проїзної частини вул. Калинової йшли її знайомі ОСОБА_40 і ОСОБА_41 , а також інший чоловік, якого вона не знає, які почули її голос, підбігли на місце бійки. В свою чергу ОСОБА_9 представився працівником поліції та почав також казати групі чоловіків: «Що ви творите?», на що група чоловіків, серед яких знаходились обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_14 , повернулись до ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та іншого чоловіка, вони відійшли в провулок, де між ними почалась бійка, яка тривала не більше 5 хвилин. Хто саме та кому наносив удари вона не бачила, оскільки на вулиці було темне, а місце бійки не освітлювалось вуличним освітленням. В цей момент на місце приїхали працівники поліції та швидка допомога, у зв`язку з чим бійка припинилась та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та інші чоловіки втекли з місця бійки. Вона розуміла, що це відбувається бійка, оскільки чула удари, після яких ОСОБА_40 сидів на землі весь в крові. Після приїзду на місце карети швидкої допомоги, вона підняла ОСОБА_44 , який лежав на землі, та відвела до медичних працівників, однак останній відмовився від надання йому медичної допомоги. Через деякий час до карети швидкої допомоги підійшов ОСОБА_9 та попрохав надати йому медичну допомогу, останнього було госпіталізовано до медичного закладу. В ході досудового розслідування кримінального провадження її було запрошено до відділення поліції, де за її участі було проведено впізнання осіб, під час якого вона по черзі впізнавала як обвинуваченого ОСОБА_5 , так і обвинуваченого ОСОБА_14 , як осіб, які приймали участі у вчиненні кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . 

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_9 зазначив, що 08.08.2018 в період часу з 03:00 до 03:35 години, перебуваючи в районі будинку № 3 по вул. Калиновій в м. Дніпрі, раніше невідомі особи у кількості приблизно 10 чоловік, здійснили на нього та його товаришів напад, при цьому всі раніше незнайомі йому особи хаотично били його руками та ногами в район голови та тулубу, а також душили його ременем від сумки. Від вказаних дій він втратив свідомість. Зазначити кількість ударів він не може (т. 3, а.к.п. 14);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 просить органи поліції вжити заходи до невідомої особи, яка 08.09.2018 приблизно о 03:45 годині шляхом вільного доступу із застосуванням фізичної сили заволоділа його золотим ланцюжком шляхом зривання з шиї (т.4, а.к.п. 24);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_11 просить органи поліції вжити заходи до невідомих осіб, які 08.09.2018 приблизно о 03:45 годині, перебуваючи біля нічного розважального закладу «Бархат», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, завдали йому тілесні ушкодження з хуліганських мотивів (т.4, а.к.п. 32);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_12 просить органи поліції вжити заходи до невідомих осіб, які 08.09.2018 приблизно о 03:30 годині, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, завдали йому тілесні ушкодження (т.4, а.к.п. 49);
- протоколом огляду місця події від 08.09.2025 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого за участі спеціаліста ОСОБА_45 був проведений огляд ділянки місцевості, розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, неподалік будинку № 3, де знаходиться будівля ТЦ «Млин». Загальна площа ділянки, огляд якої здійснювався, складає приблизно 40-60 м. Між мафом «Шашлична» та будинком № 3, розташованим по вул. Калиновій в м. Дніпро, знаходиться проїзна частина, яка веде у внутрішній двір ТЦ «Млин», де розташований майданчик для паркування транспортних засобів. Огляд ділянки місцевості здійснюється зі спливом часу приблизно 13 годин після подій (т.3 а.к.п. 23-26);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за овалом обличчя, формою носа, розрізом очей, формою вуст впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, завдала йому тілесні ушкодження. На фото № 3 зображений ОСОБА_5 (т. 3, а.к.п. 19-20);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 1, який розташований першим з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_12 , особа під № 1 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3, а.к.п. 71-75);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 , будучі попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнала чоловіка під № 3, який розташований третім з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно інших осіб. Чи спричиняла вказана особу комусь тілесні ушкодження вона особисто не бачила. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказала ОСОБА_21 , особа під № 3 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3, а.к.п. 76-80);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 2, який розташований другим з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_11 , особа під № 2 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3, а.к.п. 81-85);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 3, який розташований третім з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_10 , особа під № 3 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3, а.к.п. 86-90);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_46 , у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години перебувала біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро. На фото № 3 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.3, а.к.п. 207-209);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_47 , у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години перебувала на паркувальному майданчику ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро. На фото № 3 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 3, а.к.п. 216-218);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 з фото-таблицею, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9  в присутності судово-медичного експерта, двох понятих пояснив та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень групою осіб, які він отримав 08.09.2018 приблизно о 03:00 година за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А. Так, потерпілий ОСОБА_9 вказав, як до нього підійшов ОСОБА_14 та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя – під праве око, після чого ОСОБА_14 наніс ще один удар кулаком лівої руки в область в область голови – у праву скроню. В цей момент ззаду до нього підійшов ОСОБА_5 , який своєю правою рукою почав його душити, в цей момент хтось з натовпу крикнув, щоб з нього зняли сумку, після чого група осіб побігли до інших потерпілих та через деякий час вони повернулись до нього та один з них наніс йому один удар правою ногою в область правого передпліччя, внаслідок чого він упав на колені та в цей момент один з нападників забрав у нього сумку, ременем якої почав його душити. Після чого один з чоловіків наніс йому один удар правою ногою в область обличчя, внаслідок чого він упав на правий бік та побачив, як троє невідомих йому чоловіків обійшли його та почали наносити удари (10-15 ударів) в область голови та тулубу, після чого він втратив свідомість (т. 3, а.к.п. 188-194);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів (виїмки) від 27.11.2018, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.10.2018 (справа № 202/5570/18-к) з приміщення КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» вилучено оригінали документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме історії хвороби ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 3, а.к.п. 174); 
- висновком судово-медичного експерта № 3936е від 03.12.2018, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. 
Виявлені тілесні ушкодження на голові, обличчі, тулубі та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким вони були нанесені, можливе лише вказати, що вони спричинені від не менш як 8-ми механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, частина і при ударі об тупу тверду поверхню, що діяв в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок. 
За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. 
Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках, на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (т. 3, а.к.п. 181-187).
Судово-медичний експерт ОСОБА_48 , роз`яснюючи в судовому засіданні даний висновок експерта, пояснила, що тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_9 на голові та обличчі спричиненні не менш як від 8-ми механічних дій тупого твердого предмету, а також від падіння на тупу тверду поверхню. Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках спричиненні не менш як від 4-х механічних дій тупого твердого предмету. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим. Експертним шляхом не можливо розмежувати які тілесні ушкодження спричинив конкретно кожен з осіб, які наносили удари потерпілому, та які удари перебувають у прямому причино наслідковому зв`язку з тяжкістю тілесних ушкоджень. Локалізація характер та механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , не суперечить механізму, локалізації та характеру на які вказував ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту. Від здавлення шиї позаду у потерпілого не могли виникнути виявлені тілесні ушкодження. 

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодами № 1 та № 3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції Закону від 23.02.2014), як такі, що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом № 2 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 06.12.2017), як такі, що виразилися в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. 
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 
У відповідності до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Стаття 22 КПК України передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд у відповідності до ч. 6 зазначеної статті КПК, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Судом також відповідно до положень ч. 2 ст. 22 КПК України забезпечено рівність прав сторін кримінального провадження на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, та всебічно, повно й неупереджено досліджені всі надані сторонами докази.
Враховуючи фундаментальний принцип кримінального процесу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи положення ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у тому числі виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладений виключно на слідчого та прокурора та, у встановлених КПК випадках, - на потерпілого, і аж ніяк не на суд.
За змістом ст. 19 Конвенції суд контролює дотримання державами - сторонами Конвенції взятих на себе зобов`язань. Питання щодо допустимості доказів у справі, це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, буде справедливим (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», рішення від 9 червня 1998 року у справі «Тейксера де Кастро проти Португалії).
Гарантування права на справедливе здійснення правосуддя є однією з правових основ демократичного суспільства, ігнорування цього права не може виправдати поставлену мету (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Делькур проти Бельгії»).

Вирішуючи питання, чи було в діях ОСОБА_5 відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 186 КК України, згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, підтриманої потерпілим ОСОБА_7 ,суд виходить з наступного.
Відповідно до обвинувального акту (згідно редакції від 06.12.2018, складеного слідчим за наслідками проведення досудового розслідування, підтриманої потерпілим ОСОБА_9 ) ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, керуючись єдиним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи групою осіб, наблизився до потерпілого ОСОБА_10 та, стоячи позаду нього, намагався останнього повалити на землю. В ході фізичного протистояння ОСОБА_5 побачив на шиї потерпілого ОСОБА_10 ланцюжок з жовтого металу та в цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, під час сумісної бійки та фізичного протистояння з ОСОБА_10 , схопив його золотий ланцюжок та шляхом ривка зірвав з шиї останнього.
Дії ОСОБА_5 , що виразилися відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
Виходячи з положень ст. 186 КК України, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчиняється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 186 КК України, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину.
З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом вчинення злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України (згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, підтриманої потерпілим ОСОБА_7 ) категорично заперечив, вказавши, що ніякого золотого ланцюжка з іконкою у потерпілого ОСОБА_10 він не викрадав, між ними лише відбувалась боротьба. Тому належний потерпілому золотий ланцюжок з іконкою міг порватися та впасти на землю в ході боротьби між ним та ОСОБА_10 .
Під час судового розгляду кримінального провадження, будучі допитаним безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 повертались з кафе «Горець», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де святкували зустріч однокласників. Під час святкування вони пили пиво, однак знаходились в тверезому стані та віддавали звіт своїм діям. Проходячи повз приміщення ТЦ «Мельниця», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, вони почули жіночий крик, зреагувавши на який, вони повернули свій зір в сторону приміщення нічного клубу «Бархат», біля якого відбувалась бійка, в ході якої на землі лежало дві людини, яким група чоловіків наносила удари ногами. ОСОБА_9 зазначив, що піде туди, щоб домолоти людям. Коли вони підійшли на місце, де відбувалась бійка, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_14 , представився працівником поліції та запитав: «Що ви робите?», на що ОСОБА_14 ніяким чином не зреагував та наніс кулаком своєї руку декілька ударів в область голови ОСОБА_9 , від якого ОСОБА_9 не встояв на ногах та сів на землю. В цей момент на нього зі спини напав ОСОБА_5 , намагаючись повалити його на землю. Він зрозумів, що між ним та ОСОБА_5 сили не рівні, у зв`язку з чим він відбивався, намагався нанести якісь удари. В ході боротьби він чув як рвуться ланки ланцюжка. Як тільки у нього вийшло вирватися, він побіг в сторону перехрестя пр. Слобожанського з вул. Калиновою, де викликав працівників поліції та швидку допомогу. В цей момент він виявив відсутність на шиї золотого ланцюжка з іконкою. На його думку ОСОБА_5 ненавмисно зірвав з його шиї золотий ланцюжок з іконкою, це відбулось в ході боротьби. Під час бійки ОСОБА_5 йому не завдавав ударів, вони боролися та штовхалися. Жодний претензій до ОСОБА_5 він не має, оскільки це була звичайна потасовка.
Допитані безпосередньо в судовому засіданні інші потерпілі – ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також були учасниками даної події, кожен окремо, зазначили про те, що їм зі слів ОСОБА_10 відомо про те, що в ході бійка з його шиї було зірвано золотий ланцюжок з іконкою. Враховуючи, що з ОСОБА_10 бився лише ОСОБА_5 , вони припускають, що саме ОСОБА_5 і зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок, однак жоден з потерпілий не бачив на власні очі, як ОСОБА_5 зривав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок з іконкою. 
Свідок ОСОБА_21 , будучі допитаною безпосередньо в судовому засіданні, зазначила про те, що вона була очевидцем бійки між обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , а також іншими чоловіками, які були разом з ним та потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Про те, що обвинувачений ОСОБА_5 в ході бійки зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_10 золотий ланцюжок з іконкою, їй нічого не відомо. 
Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , будучі допитаними безпосередньо в судовому засіданні, кожна окремо, зазначили про те, що свідками виниклої бійки між зокрема обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в ході якої у потерпілого ОСОБА_10 було відкрито викрадено золотий ланцюжок з іконкою, шляхом зівання з шиї, вони не були. 
Окрім цього, судом встановлено, що жодних золотих прикрас у обвинуваченого ОСОБА_5 ані під час обшуку за місцем його мешкання, ані при затриманні останнього не було виявлено та вилучено.
За таких обставин, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_5 відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_10 золотий ланцюжок з іконкою, шляхом зривання з його шиї.
На думку суду про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 хуліганського мотиву свідчать зміст і спрямованість вчинюваних ним протиправних дій. Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки поведінки останніх вказують на свідоме бажання порушити громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувалося особливою зухвалістю, а не вчинити відкрите викрадення належного потерпілому ОСОБА_10 золотого ланцюжка з іконкою, поєднаного із застосуванням насильства, з яким він до того не мав неприязних відносин.
Встановлені судом фактичні обставини злочину, які повністю узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_21 та підтверджені письмовими документами, свідчать про те, що основним і домінуючим мотивом дій обвинуваченого ОСОБА_5 , була саме неповага до суспільства, а раптовий конфлікт із потерпілими, зокрема ОСОБА_10 , був лише приводом для зухвалого виклику соціальному оточенню, що розпочався зі словесної перепалки біля приміщення ТЦ «Мельниця», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, та закінчився сутичкою на виході з неї.
Раптовий і нетривалий конфлікт, який випадково виник між потерпілими, зокрема ОСОБА_10 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , суд розцінює як агресивну, зухвалу та непропорційну реакцію з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на цілком слушне, правомірне та обґрунтоване зауваження потерпілого ОСОБА_9 припинити побиття чоловіка – потерпілого ОСОБА_12 , маючи при цьому можливість добровільно припинити цей конфлікт, виконавши прохання ОСОБА_9 .
При цьому, слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведено, що належним потерпілому ОСОБА_10 золотим ланцюжком з іконкою відкрито заволодів саме обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_10 вчинялись лише хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.
Суд виходить з того, що умисел обвинуваченого ОСОБА_5 був спрямований на вчинення відносно потерпілого ОСОБА_10 хуліганських дій, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинених групою осіб, у зв`язку з чим відповідальність для ОСОБА_5 повинна наступати за дії, які фактично ним вчиненні - в даному випадку за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.
Разом з тим, суд зауважує, що потерпілий ОСОБА_9 , не погоджуючись з редакцією зміненого прокурором ОСОБА_8 обвинувального акта від 13.01.2026 та підтримуючи обвинувачення у попередньому обсязі, яким є складений за наслідком досудового розслідування кримінального провадження обвинувальний акт від 06.12.2018 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України, та фактично виступаючий обвинувачем, під час виступу в судових дебатах взагалі не навів обґрунтованих доказів та підстав вважати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, додавши тільки те, що він підтримує обвинувачення у раніше пред`явленому об`ємі та вважає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає слушними доводами сторони обвинувачення, якою під час зміни обвинувачення ОСОБА_5 встановлено, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, складеного слідчим за наслідком проведення досудового розслідування, підтриманого потерпілим ОСОБА_9 ), а його дії за даним епізодом необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, що виключає підстави для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст.186 КК України.
Таким чином, враховуючи показання потерпілого ОСОБА_10 , який вважає, що ОСОБА_5 ненавмисно зірвав з його шиї золотий ланцюжок з іконкою, це відбулось в ході боротьби, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вчинення злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_10 вірно перекваліфіковані стороною обвинувачення з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання, чи було в діях ОСОБА_5 ознаки розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 187 КК України, згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, підтриманої потерпілим ОСОБА_7 ,суд виходить з наступного.
За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до формального (усіченого) складу злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт – право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, – життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однак з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу.
Як випливає зі змісту ч. 4 ст. 187 КК України, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного складу злочину є заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом вчинення злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України (згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, підтриманої потерпілим ОСОБА_7 ),категорично заперечив, вказавши, що ніякої сумки у потерпілого ОСОБА_9 , в якій знаходились належні ОСОБА_9 грошові кошти, він не викрадав, між ОСОБА_9 та ним, ОСОБА_14 та іншими чоловіками лише відбувалась бійка, під час якої він не наносив ОСОБА_9 удари в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок, а лише своїми діями намагався всіх розборонити.
Під час судового розгляду кримінального провадження, будучі допитаним безпосередньо в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що 07.09.2018 він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Горець», яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де вжили по 2 бокала пива. 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вийшли з приміщення кафе та через вул.Тверську попрямували в бік вул. Калинової. Проходячи повз приміщення ТЦ «Мельниця», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, почули, що біля нічного клубу «Бархат» кричить жінка: «Що ви творите? Зупиніться!», на що вони зупинились та підійшли ближче до нічного клубу «Бархат». Підійшовши, вони побачили двох молодих чоловіків, які лежали на землі в непритомну стані, яких били ногами приблизно 5 чоловіків. Коли вони підійшли, бійка зупинилась. В цей момент з натовпу в їх сторону вибігли ОСОБА_14 , який був одягнутий в штани темного кольору, чорну футболку з лейбою та якийсь верхній одяг, а також ОСОБА_16 , яким він сказав, що є працівником поліції та викликав наряд поліції. В цей момент ОСОБА_14 задав йому питання «Ти хто по життю будеш?» та завдав йому кулаками обох рук 2 удари в обличчя, від яких почав падати назад, після чого до нього підбіг ОСОБА_16 , який почав його душити. ОСОБА_5 в цей час перебував на території паркувального майданчика ТЦ «Мельниця», де наносив удари іншому потерпілому – ОСОБА_12 . Йому вдалося вирватися після того, як ОСОБА_16 почав його душити, та він одразу намагався дістати травматичний пістолет з метою самооборони від дій ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , однак в цей момент ОСОБА_16 розпилив йому в обличчя газовий балончик, від чого він не міг бачить, а ОСОБА_14 додатково ще завдав йому удари в область обличчя та голови, в свою чергу ОСОБА_16 наніс йому один удар ногою в груди, від якого він впав на землю. В цей момент інші чоловіки з компанії обвинувачених наносили удари ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Після чого до нього підбігли інші чоловіки, зокрема ОСОБА_5 , який завдав йому 2 удари кулаком в область шиї та в голову, після чого тільки тримав його за руки. Після чого група чоловіків, в якій було приблизно 5 осіб, оточивши його, почали хаотично наносити йому удари ногами по голові та тулубу, від яких він втратив свідомість. Хто саме це був він вказати не може, оскільки лежав на землі на животі, закриваючи голову руками. Коли він прийшов до тями вже нікого не було, на місті бійки були працівники швидкої допомоги, які доставили його до лікарні. Яку загальну кількість ударів нанесли йому конкретно обвинувачені та куди саме, він зазначити не може, оскільки нападників було багато. Однак більше ударів йому було завдано саме ОСОБА_16 та чоловіком з печаткою на руці. При ньому була сумка, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 доларів США; службове посвідчення; пістолет. В момент коли група чоловіків наносили йому численні удари, він зажав сумку між колінами, однак в подальшому сумка зникла. Хто саме заволодів його сумкою він не бачив. Внаслідок дій обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 , йому були спричинені дуже важкі травми. 
Допитані безпосередньо в судовому засіданні інші потерпілі – ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також були учасниками даної події, кожен окремо, зазначили про те, що 08.09.2018, приблизно о 03:30 годині вони разом з ОСОБА_9 проходили біля торгівельного павільйону «Шашлик», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, де почули крики жінки: «Що ви творите?» та, повернувшись в бік приміщення нічного клубу «Бархат», побачили силуети людей, які лежали на землі, яких били чоловіки ногами. Як дізнались пізніше, один з тих людей, яких били, був ОСОБА_12 ОСОБА_9 зазначив, що піде туди, щоб розібратись що трапилось. ОСОБА_49 з ОСОБА_10 пішли разом з ОСОБА_9 . Коли вони підійшли на місце, де відбувалась бійка, ОСОБА_9 представився працівником поліції та повідомив, що викликав наряд поліції. В цей момент до ОСОБА_9 вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які почали хапати ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 розпилив газовий балончик в бік ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_14 наніс ОСОБА_9 декілька ударів в область голови, а ОСОБА_16 розпилив газовий балончик йому в обличчя, після чого почав душити ОСОБА_9 . Після чого 3 чоловіків тримали ОСОБА_9 та 2 чоловіків наносили йому удари ногами та, зірвавши сумку, почали душити останнього ремішком від сумки. Серед цих чоловіків був ОСОБА_5 . Хто саме зірвав сумку ОСОБА_9 сказати не можуть. Внаслідок побиття ОСОБА_9 забрали до лікарні ім. Мечнікова в тяжкому стані, де він тривалий час проходив лікування. 
Потерпілий ОСОБА_12 , будучі також допитаним в судовому засіданні, зазначив про те, що очевидцем побиття ОСОБА_9 групою чоловіків, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , він не був, оскільки в момент коли потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули на місце бійки, він знаходився в непритомному стані після побиття ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Коли він прийшов до тями, то побачив на місці бійки швидку допомогу, багато іншій людей та чоловіка – ОСОБА_9 , у якого була розбита голова, а також працівницю нічного клубу на ім`я ОСОБА_29 , яка знаходилась біля нього та плакала.
Свідок ОСОБА_21 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні, зазначила про те, що вона була очевидцем бійки між обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , а також іншими чоловіками, які були разом з ним та потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Про те, що обвинувачений ОСОБА_5 в ході бійки силою стягнув з потерпілого ОСОБА_9 належну йому сумку, їй нічого не відомо.
Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , будучі допитаними безпосередньо в судовому засіданні, кожна окремо зазначили про те, що свідками виниклої бійки між, зокрема обвинуваченим ОСОБА_5 , та потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в ході якої у потерпілого ОСОБА_9 було викрадено сумку, а також останньому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, вони не були. 
Окрім цього, судом встановлено, що сумки, грошових коштів чи інших речей, належних потерпілому ОСОБА_9 , у обвинуваченого ОСОБА_5 ані під час обшуку за місцем його мешкання, ані при затриманні останнього не було виявлено та вилучено.
За таких обставин, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про те, що саме ОСОБА_5 вчинив розбій, спрямований на заволодіння майном – сумки, в якій перебували зокрема грошові кошти потерпілого ОСОБА_9 , вчинений групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Також суд звертає увагу, що за нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини, при цьому умисел може бути як прямим, так і не прямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання. 
При цьому слід зазначити, що відповідальність за ст. 121 КК України настає й у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при розгляді даної категорії справ суди повинні для вірної кваліфікації ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, тощо.
На думку суду про наявність у діях обвинуваченого хуліганського мотиву та умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень свідчать зміст і спрямованість вчинюваних групою осіб, до якої входив зокрема обвинувачений ОСОБА_5 , спільних протиправних дій. Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки поведінки останніх вказують на свідоме бажання порушити громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, поєднане із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, а не вчинити розбій, спрямований на заволодіння майном раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_9 , вчинений групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, з яким він до того не мав неприязних відносин.
Встановлені судом фактичні обставини злочину, які повністю узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та підтверджені письмовими документами, свідчать про те, що основним і домінуючим мотивом дій групи осіб, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , була саме неповага до суспільства, а раптовий конфлікт із потерпілими, зокрема ОСОБА_9 , був лише приводом для зухвалого виклику соціальному оточенню, що розпочався зі словесної перепалки біля приміщення ТЦ «Мельниця», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, та закінчився сутичкою на виході з неї, в ході якої спільними діями групи осіб, зокрема ОСОБА_5 , спричинено потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.
Раптовий і нетривалий конфлікт, який випадково виник між потерпілими, зокрема ОСОБА_9 та групою осіб, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , суд розцінює як агресивну, зухвалу та непропорційну реакцію з боку групи осіб, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , на цілком слушне, правомірне та обґрунтоване зауваження потерпілого ОСОБА_9 припинити побиття двох чоловіків, серед яких був потерпілий ОСОБА_12 , маючи при цьому можливість добровільно припинити цей конфлікт, виконавши прохання ОСОБА_9 .
При цьому, слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведено, що належною потерпілому ОСОБА_9 сумкою, в якій зокрема перебували грошові кошти, заволодів саме обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки під час судового розгляду встановлено, що спільними діями групи осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , відносно потерпілого ОСОБА_9 вчинялись хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, внаслідок яких спільними умисними діями групи осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багато уламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Разом тим, суд враховує, що кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 вчинено об`єднаними, спільними діями групи чоловіків, де кожен із співучасників зробив свій внесок у побитті ОСОБА_9 з метою досягнення єдиного злочинного результату. 
Відповідно до сталої практики Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду при груповому побитті вирішальним є спільний характер насильства і єдиний тяжкий наслідок. Якщо тяжкі тілесні ушкодження є результатом сукупних дій кількох осіб і неможливо встановити вирішальний удар, всі учасники побиття несуть відповідальність як співвиконавці.
Узгодженість дій обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, а також інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, які попередньо зорганізувались з метою вчинення насильницьких дій щодо потерпілого ОСОБА_9 , та завдали йому значну кількість ударів руками та ногами в область голови та тулуба за короткий проміжок часу, заподіявши при цьому множинну кількість тілесних ушкоджень, дають беззаперечні та обґрунтовані підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 , як співвиконавця кримінального правопорушення, саме за ч. 2 ст. 121 КК України.
За таких обставин, як вбачається з положень ст.ст. 23, 28, ч. 2 ст. 121 КК України, дії кожного з учасників групи, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , підлягають кваліфікації саме за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, оскільки відсутність можливості індивідуалізації конкретних ударів, які спричинили потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, не виключає кримінальної відповідальності кожного з учасників групи осіб, так як кожен з учасників групи усвідомлював суспільно небезпечний характер спільних дій та допускав настання тяжких наслідків.
Разом з тим, суд зауважує, що потерпілий ОСОБА_9 , не погоджуючись з редакцією зміненого прокурором ОСОБА_8 обвинувального акта від 13.01.2026 та підтримуючи обвинувачення у попередньому обсязі, яким є складений за наслідком досудового розслідування кримінального провадження обвинувальний акт від 06.12.2018 відносно ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України, та фактично виступаючий обвинувачем, під час виступу в судових дебатах взагалі не навів обґрунтованих доказів та підстав вважати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, додавши тільки те, що він підтримує обвинувачення у раніше пред`явленому об`ємі та вважає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає слушними доводами сторони обвинувачення, якою під час зміни обвинувачення ОСОБА_5 встановлено, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (згідно редакції обвинувального акта від 06.12.2018, складеного слідчим за наслідком проведення досудового розслідування, підтриманого потерпілим ОСОБА_9 ), а його дії за даним епізодом необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.121 КК України, що виключає підстави для притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 4 ст.187 КК України.
Таким чином, враховуючи показання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_21 , дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом вчинення злочинних дій стосовно потерпілого ОСОБА_9 вірно перекваліфіковані стороною обвинувачення з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

Стосовно тверджень потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо необхідності повернення зміненого обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції від 13.01.2026) прокурору, мотивуючи це неповнотою викладених стороною обвинувачення фактичних обставин вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, колегія суду приходить до наступного висновку. 
Так під час тривалого судового розгляду прокурором прийнято рішення про зміну обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , відповідно до норм ст. 338 КПК України, копії якого надані всім учасникам кримінального провадження для ознайомлення.
Положеннями статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, як вже зазначалося вище, визначені п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог. 
Отже суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Тобто, можливість повернення обвинувального акту законодавець передбачив лише у підготовчому судому засіданні, а в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 зміна обвинувального акту відбулась під час судового розгляду, на стадії закінчення з`ясування обставин вчинених кримінальних правопорушень та підтвердження їх доказами.
Із зміненого обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що змінений обвинувальний акт відповідає вимогам закону, а посилання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про необхідність повернення обвинувального акту прокурору не відповідають вимогам закону, оскільки повернення обвинувального акту можливе лише в підготовчому судовому засіданні.

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
В той же час слід зауважити, що згідно ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені достатні докази, які «поза розумним сумнівом» вказують на доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено підстав для визнання доказів недопустимими.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника – адвоката ОСОБА_13 про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_5 хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вчиняв, так як він жодних ударів потерпілим не наносив, а лише намагався своїми діями заспокоїти своїх товаришів та зупинити бійку, а також діями ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_9 не можливо було завдати останньому тяжких тілесних ушкоджень, то ці доводи суд вважає неспроможними та не може прийняти до їх уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказівв суді при розгляді справи, показами допитаних безпосередньо в суді потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_21 та спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
Винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України підтверджуються послідовними показами допитаних безпосередньо в суді потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_21 .
Так, потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив про те, що у вересні 2018 року він разом зі своїм товаришем Моря ОСОБА_28 відпочивали у нічному клубі «Бархат», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А. За час перебування в приміщення нічного клубу у них ніяких конфліктів з іншими відвідувачами не було. Вони відмічали народження його сина. Перебуваючи в клубі вони з ОСОБА_28 випили по 3 бокала пива. Йому зателефонувала дружина у зв`язку з чим він вийшов з приміщення клубу на вулицю, щоб з нею поговорити. Відійшовши приблизно метрів 20 від входу в клуб, він відчув один удар в потилицю та, розвернувшись він побачив ОСОБА_14 , який стояв на відстані 1 метра від нього. Далі ОСОБА_14 наніс йому ще один удар в область щелепи, внаслідок якого він впав на землю. Після чого до ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_5 та група невідомих йому чоловіків, які почали хаотично наносити йому удари по тулубу та голові, внаслідок чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то побачив на місці бійки карету швидкої допомоги, багато іншій людей та чоловіка – ОСОБА_9 , у якого була розбита голова, а також працівника нічного клубу на ім`я ОСОБА_29 , яка знаходилась біля нього та плакала. На місці бійки він відмовився від надання медичної допомоги та пішов додому. На наступний день він проходив медичний огляд, знімав побої. Йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя та щоки, вивих щелепи, розбиті губи.
Потерпілий ОСОБА_10  в судовому засіданні зазначив про те, що 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині він разом зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_11 повертались з кафе «Горець», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10, де святкували зустріч однокласників. Повертаючись додому, вони проходили повз приміщення ТЦ «Млин», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.Калинова, 9-А, де почули жіночий крик, зреагувавши на який, вони повернули свій зір в сторону приміщення нічного клубу «Бархат», біля якого відбувалась бійка, в ході якої на землі лежав чоловік, якому група чоловіків наносила удари. Вони з ОСОБА_11 пішли разом з ОСОБА_9 . Коли вони підійшли на місце, де відбувалась бійка, ОСОБА_9 підійшов до групи чоловіків та представився працівником поліції, а також запитав: «Що ви робите?», на що ОСОБА_14 ніяким чином не зреагував та наніс кулаком своєї руку декілька ударів в область голови ОСОБА_9 , від якого ОСОБА_9 не встояв на ногах та сів на землю. В свою чергу він дістав газовий балончик та розпилив його в бік ОСОБА_14 . Далі почалась бійка, в ході якої ОСОБА_9 групою чоловіків, серед який перебував і обвинувачений ОСОБА_5 , була нанесена велика кількість ударів в область голови та тулуба. Після чого на нього зі спини напав ОСОБА_5 , намагаючись повалити його на землю. Він зрозумів, що між ним та ОСОБА_5 сили не рівні у зв`язку з чим він відбивався, намагався нанести якісь удари. Під час бійки, ОСОБА_5 йому не завдавав ударів, вони боролися та штовхалися. Як тільки у нього вийшло вирватися, він побіг в сторону перехрестя пр. Слобожанського з вул. Калиновою, де викликав працівників поліції та швидку допомогу. Дочекавшись працівників поліції та швидкої допомоги, він вернувся на місце, де відбувалась бійка. Йому відомо, що внаслідок бійки ОСОБА_9 отримав тяжкі травми, у нього була дуже сильно опухла голова, а також були численні гематоми та садна, у зв`язку з чим він тривалий час проходив лікування у лікарні ім. Мечнікова. Жодний претензій до ОСОБА_5 він не має, оскільки це була звичайна потасовка.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив про те, що 07.09.2018 він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Горець», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10. 08.09.2018, приблизно о 02:30 годині повертаючись додому, вони проходячи по вул.Тверській, де вийшли до нічного клубу «Бархат» та почали рухатись в бік вул. Косіора. Біля торгівельного павільйону «Шашлик» вони почули крики жінки: «Що ви творите?» та, повернувшись в бік приміщення нічного клубу «Бархат», побачили силует людини, яка лежала на землі, яку били чоловіки, серед яких були ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Як він дізнався пізніше, це був потерпілий ОСОБА_12 . Коли вони підійшли до місця бійки, ОСОБА_9 представився працівником поліції та повідомив, що викликав наряд поліції. В цей момент до ОСОБА_9 вийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які почали хапати ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 розпилив газовий балончик в бік ОСОБА_14 . В свою чергу ОСОБА_14 наніс ОСОБА_9 декілька ударів в область голови, а ОСОБА_16 розпилив газовий балончик йому в обличчя, після чого почав душити ОСОБА_9 . В цей момент він відійшов в сторону, щоб протерти очі. ОСОБА_5 побіг за ОСОБА_10 , між ними біля ТЦ «Млин» почалась боротьба. Коли він протер очі, то побачив як 3 чоловік тримали ОСОБА_9 та 2 чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 , наносили йому удари ногами. Хто саме наносив удари ОСОБА_9 в область голови та тулубу, він сказати не може. В свою чергу вказані чоловіки звернули на нього увагу та почали йти в його сторону. Він побав бігти в сторону вул. Косіора, де неподалік ТЦ «Наутілус» його наздогнали 4 чоловіків, серед яких був ОСОБА_5 , які почали наносити йому удари, від яких він упав на землю та на деякий час втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то пішов додому. Внаслідок злочинних дій йому було спричинено струс головного мозку та забої. Внаслідок побиття ОСОБА_9 забрали до лікарні ім. Мечнікова в тяжкому стані, де він тривалий час проходив лікування. На скільки йому відомо ОСОБА_10 не було заподіяно жодних тілесних ушкоджень внаслідок даної бійки. Внаслідок побиття у ОСОБА_12 були тілесні ушкодження в області обличчя. Жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив про те, що 07.09.2018 він разом зі своїми однокласниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Горець», яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 10. 08.09.2018 приблизно о 02:30 годині вони вийшли з приміщення кафе та через вул.Тверську попрямували в бік вул. Калинової в м. Дніпро. Проходячи повз приміщення ТЦ «Млин», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, вони почули, що біля нічного клубу «Бархат» кричить жінка: «Що ви творите? Зупиніться!», на що вони зупинились та підійшли ближче до нічного клубу «Бархат», де побачили молодого чоловіка, який лежав на землі в непритомну стані, якого били приблизно 5 чоловіків. Коли вони підійшли, бійка зупинилась. В цей момент з натовпу в їх сторону вибігли ОСОБА_14 , який був одягнутий в штани темного кольору, чорну футболку з лейбою та якийсь верхній одяг, а також ОСОБА_16 , яким він сказав, що є працівником поліції та викликав наряд поліції. В цей момент ОСОБА_14 задав йому питання «Ти хто по життю будеш?» та завдав йому кулаками обох рук 2 удари в обличчя, від яких почав падати назад, після чого до нього підбіг ОСОБА_16 , який почав його душити. ОСОБА_5 в цей час перебував на території паркувального майданчика ТЦ «Млин», де наносив удари іншому потерпілому – ОСОБА_12 . Йому вдалося вирватися після того, як ОСОБА_16 почав його душити, та він одразу намагався дістати травматичний пістолет з метою самооборони від дій ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , однак в цей момент ОСОБА_16 розпилив йому в обличчя газовий балончик, від чого він не міг бачить, а ОСОБА_14 додатково ще завдав йому удари в область обличчя та голови, від яких у нього було зламано половина обличчя та появилась гематома. Після чого ОСОБА_16 наніс йому один удар ногою в груди, від якого він впав на землю. В цей момент інші чоловіки з компанії обвинувачених наносили удари ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Після чого до нього підбігли інші чоловіки, зокрема ОСОБА_5 , який завдав йому 2 удари кулаком в область шиї та в голову, після чого тільки тримав його за руки. Далі група чоловіків, який було приблизно 5 осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , оточивши його, почали хаотично наносити йому удари ногами по голові та тулубу, від яких він втратив свідомість. Хто саме наносив йому удари він вказати не може, оскільки лежав на землі на животі, закриваючи, голову руками. Коли він прийшов до тями вже нікого не було, на місті бійки були працівники швидкої допомоги, які доставили його до лікарні. Йому відомо, що ОСОБА_10 розпилив газовий балончик в сторону ОСОБА_5 та між ними почалась бійка, в ході якої ОСОБА_5 намагався повалити ОСОБА_10 на землю. Внаслідок дій обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 , йому були спричинені дуже важкі травми, оскільки після того, як він був доставлений працівниками швидкої допомоги в лікарню, його рідним було зазначено, що він не доживе до ранку.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні зазначила про те, що приблизно три року тому, орієнтовно восени, оскільки на вулиці було прохолодно, точну дату вона не пам`ятає, оскільки пройшов досить тривалий проміжок часу, вона разом зі своєю кумою - ОСОБА_33 відпочивали в караоке-барі «Бархат», який знаходиться по вул. Калиновій в м. Дніпро. Поруч з ними також відпочивав її сусід – ОСОБА_34 , з яким вона знайома з самого дитинства. В цей час обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_5 разом з іншими чоловіками, яких було десь 5-6 осіб, також відпочивали в цьому барі, вони сиділи за окремим столиком. Після закінчення відпочинку, вони з ОСОБА_33 вийшли на вулицю, щоб викликати таксі та поїхати додому. В цей момент з приміщення бару вийшов ОСОБА_34 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та направився в сторону свого місця мешкання. В цей момент на зустріч ОСОБА_35 рухались обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_14 разом зі своїми друзями. Коли ОСОБА_12 порівнявся з групою чоловіків, між ними відбулась розмова, після якої розпочалась бійка. Змісту розмови між ОСОБА_36 та групою чоловіків, серед яких перебували обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , вона не чула. Після чого до ОСОБА_37 вийшов обвинувачений ОСОБА_14 , який своєю лівою рукою наніс йому декілька ударів в обличчя, від який ОСОБА_38 впав на землю. Після чого інші чоловіки, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , почали наносити ОСОБА_35 удари ногами по тулубу та голові. Вона одразу підбігла до них та почала кричати: «Що ви робите?», після чого бійка припинилась. В цей момент ОСОБА_39 знаходилась поруч з нею та викликала швидку допомогу та працівників поліції. Поки чекали швидку допомогу та поліцію, вона намагалась привести ОСОБА_12 до тями, який лежав на землі та на його обличчі була кров. В цей момент на іншій стороні проїзної частини вул. Калинової йшли її знайомі ОСОБА_40 і ОСОБА_41 , а також інший чоловік, якого вона не знає, які почули її голос, підбігли на місце бійки. В свою чергу ОСОБА_9 представився працівником поліції та почав також казати групі чоловіків: «Що ви творите?», на що група чоловіків, серед яких знаходились обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_14 , повернулись до ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та іншого чоловіка, вони відійшли в провулок, де між ними почалась бійка, яка тривала не більше 5 хвилин. Хто саме та кому наносив удари вона не бачила, оскільки на вулиці було темне, а місце бійки не освітлювалось вуличним освітленням. В цей момент на місце приїхали працівники поліції та швидка допомога, у зв`язку з чим бійка припинилась та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та інші чоловіки втекли з місця бійки. В цей момент вона побачила ОСОБА_50 , який сидів на землі весь в крові. Після приїзду на місце карети швидкої допомоги, вона підняла ОСОБА_44 , який лежав на землі, та відвела до медичних працівників, однак останній відмовився від надання йому медичної допомоги. Через деякий час до карети швидкої допомоги підійшов ОСОБА_9 та попрохав надати йому медичну допомогу, останнього було госпіталізовано до медичного закладу. 
Суд вважає покази потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_21 об`єктивними та незалежними, оскільки вони не пов`язані ніякими відносинами з обвинуваченим ОСОБА_5 , під час розгляду кримінального провадження не було встановлено фактів того, що вищевказані потерпілі та свідок ОСОБА_21 мають неприязне відношення до ОСОБА_5 та можуть оговорювати його. Допитані потерпілі та свідок ОСОБА_21 були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, давали покази під присягою, їх покази отримані в порядку визначеному Законом, співпадають між собою, не суперечать іншим зібраним доказам, тому підстав недовіряти показам потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_21 , сумніватися в їх об`єктивності, недостовірності немає. 
В силу вимог ст. 84 КПК України покази потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_21 є процесуальним джерелом доказів і тому, як один із процесуальних доказів покладені в основу обвинувального вироку. 
Крім того винуватість ОСОБА_5 у скоєні вказаних у вироку злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні за участі потерпілих, захисника та обвинуваченого письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: 
- протоколом огляду місця події від 08.09.2025 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого за участі спеціаліста ОСОБА_45 був проведений огляд ділянки місцевості, розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, неподалік будинку № 3, де знаходиться будівля ТЦ «Млин» (т.3 а.к.п. 23-26);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2018, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за овалом обличчя, формою носа, розрізом очей, формою вуст впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, завдала йому тілесні ушкодження (т. 3, а.к.п. 19-20);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2018, відповідно до якого свідки ОСОБА_46 і ОСОБА_47 , кожен окремо, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя впізнали ОСОБА_5 , який 08.09.2018 близько 03:30 години перебував біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро (т.3, а.к.п. 207-209, а.к.п. 216-218);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , кожен окремо, будучі попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнали ОСОБА_5 , який 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинив кримінальні правопорушення відносно них та інших осіб (т. 3, а.к.п. 71-75, а.к.п. 81-85, а.к.п. 86-90);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 , будучі попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнала ОСОБА_5 , який 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинив кримінальні правопорушення відносно інших осіб (т. 3, а.к.п. 76-80);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 з фото-таблицею, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 в присутності судово-медичного експерта, двох понятих пояснив та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень групою осіб, які він отримав 08.09.2018 приблизно о 03:00 година за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А. Так, потерпілий ОСОБА_9 вказав, як до нього підійшов ОСОБА_14 та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя – під праве око, після чого ОСОБА_14 наніс ще один удар кулаком лівої руки в область в область голови – у праву скроню. В цей момент ззаду до нього підійшов ОСОБА_5 , який своєю правою рукою почав його душити, після чого група осіб побігли до інших потерпілих та через деякий час вони повернулись до нього та один з них наніс йому один удар правою ногою в область правого передпліччя, внаслідок чого він упав на колені. Після чого один з чоловіків наніс йому один удар правою ногою в область обличчя, внаслідок чого він упав на правий бік та побачив, як троє невідомих йому чоловіків обійшли його та почали наносити удари (10-15 ударів) в область голови та тулубу, після чого він втратив свідомість (т. 3, а.к.п. 188-194);
- висновком судово-медичного експерта № 3936е від 03.12.2018, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. Виявлені тілесні ушкодження на голові, обличчі, тулубі та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким вони були нанесені, можливе лише вказати, що вони спричинені від не менш як 8-ми механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, частина і при ударі об тупу тверду поверхню, що діяв в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок. За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках, на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки (т. 3, а.к.п. 181-187).
Разом з тим, суд враховує, що диспозиція ч. 2 ст. 296 КК України, зокрема за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 за епізодами № 1 та № 3 відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , містить визначення складу кримінального правопорушення, яке тягне за собою кримінальну відповідальність за вчинення хуліганських дій, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинені із особливою зухвалістю, вчинені групою осіб. 
Виходячи із теоретичних тлумачень положень діючого законодавства, кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає у посяганні на правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. При цьому проявами особливої зухвалості під час таких дій є, зокрема, нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством.
Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав людей.
За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема, і на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства, особливість якого полягає у причинній зумовленості. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.
При цьому під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення.
Хоча хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень чи пошкодженням майна, головною їх рушійною силою є бажання протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу та зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння особи за ч. 2 ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб, та суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.
На думку суду про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 хуліганського мотиву відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчать зміст і спрямованість вчинюваних ним спільно з особою, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації та іншими невстановленими особами, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, протиправних дій. Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки поведінки останніх, які діяли єдиним злочинним умислом, вказують на свідоме бажання порушити громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Велика Палата Верховного Суду Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к виклала правову позицію, де звернуто увагу на те, що хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Як встановлено під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також свідок ОСОБА_21 показали суду, що група осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 та особа, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, без будь-якого приводу наніс удар раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_12 , який проходив повз них, а також потерпілим ОСОБА_51 та ОСОБА_10 , які разом з ОСОБА_9 підбігли до групи осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , з метою припинення конфлікту.
Встановлені судом фактичні обставини вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, повністю узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_21 та підтверджені письмовими документами, свідчать про те, що основним і домінуючим мотивом дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який діяв в групі осіб, була саме неповага до суспільства, а раптовий конфлікт із потерпілими був лише приводом для зухвалого виклику соціальному оточенню, що розпочався зі словесної перепалки біля приміщення ТЦ «Млин», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, та закінчився сутичкою на виході з неї.
Раптовий і нетривалий конфлікт, який випадково виник між потерпілими та обвинуваченим ОСОБА_5 , який діяв в групі осіб, суд розцінює як агресивну, зухвалу та непропорційну реакцію з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , на цілком слушне, правомірне та обґрунтоване зауваження потерпілого ОСОБА_9 припинити побиття потерпілого ОСОБА_12 , маючи при цьому можливість добровільно припинити цей конфлікт, виконавши прохання ОСОБА_9 .
Суд враховує, що хоча конфлікт і мав місце і нічний час вихідного дня у громадському місці на території ТЦ «Млин», біля якої знаходиться приміщення нічного клубу «Бархат», а також біля проїзної частини дороги, при цьому свідками події, окрім працівників та охоронців нічного клубу «Бархат», стали випадкові перехожі – ОСОБА_21 , а також могли стати водії автомобілів та відвідувачі нічного клубу, які на той час відпочивали в його приміщенні, враховуючи, що на момент вчинення кримінального правопорушення на території України не було введено режим військового стану та не було запроваджено дію комендантської години.
Таким чином, обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й застосування обвинуваченим ОСОБА_5 безпричинного насильства до потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 свідчать про те, що поведінка ОСОБА_5 , який діяв у складі групи осіб, була зумовлена бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Спосіб спричинення фізичного болю потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вказує на наявність у ОСОБА_5 умислу на вчинення кримінальних правопорушень – в даному випадку за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Також суд звертає увагу, що за нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України), зокрема за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 за епізодом № 2 відносно потерпілого ОСОБА_9 , то вказане кримінальне правопорушення з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини, при цьому умисел може бути як прямим, так і не прямим. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.  
Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, а в даному випадку призвели до спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.
Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.
При цьому слід зазначити, що відповідальність за ст. 121 КК України настає й у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, а фактично було спричинено тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при розгляді даної категорії справ суди повинні для вірної кваліфікації ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, тощо.
На думку суду про наявність у діях обвинуваченого умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень свідчать зміст і спрямованість вчинюваних групою осіб, до якої входив, зокрема обвинувачений ОСОБА_5 , спільних протиправних дій. Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки поведінки останніх вказують на свідоме бажання заподіяти тяжких тілесних ушкоджень раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_9 , з яким він до того не мав неприязних відносин.
Встановлені судом фактичні обставини злочину, які повністю узгоджуються з показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_21 та підтверджені письмовими документами, свідчать про те, що основним і домінуючим мотивом дій групи осіб, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , була саме неповага до суспільства, а раптовий конфлікт із потерпілими був лише приводом для зухвалого виклику соціальному оточенню, що розпочався зі словесної перепалки біля приміщення ТЦ «Млин», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А, та закінчився сутичкою на виході з неї, в ході якої спільними діями групи осіб, зокрема ОСОБА_5 , спричинено потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багато уламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Судово-медичний експерт ОСОБА_48 , роз`яснюючи в судовому засіданні висновок експерта, яким встановлена ступінь тяжкості спричинених потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, пояснила, що тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_9 на голові та обличчі спричиненні не менш як від 8-ми механічних дій тупого твердого предмету, а також від падіння на тупу тверду поверхню. Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках спричиненні не менш як від 4-х механічних дій тупого твердого предмету. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим. Експертним шляхом не можливо розмежувати які тілесні ушкодження спричинив конкретно кожен з осіб, які наносили удари потерпілому, та які удари перебувають у прямому причино наслідковому зв`язку з тяжкістю тілесних ушкоджень. Локалізація характер та механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , не суперечить механізму, локалізації та характеру на які вказував ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту. Від здавлення шиї позаду у потерпілого не могли виникнути виявлені тілесні ушкодження. 
Суд вважає достовірними покази потерпілого ОСОБА_9 щодо отримання ним тілесних ушкоджень, в тому числі і відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багато уламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя, внаслідок нанесення групою чоловіків, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , численних ударів тупим твердим предметом, як про це зазначено прокурором в зміненому обвинувальному акті.
Такі покази потерпілого ОСОБА_9 узгоджуються із показами допитаних в судовому засіданні інших потерпілих – ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_21 , які були очевидцями побиття ОСОБА_9 , а також з протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 , який був предметом дослідження судово-медичної експертизи, згідно якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в області голови та обличчя, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на який вказує потерпілий ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участі.
Отже, покази потерпілого ОСОБА_9 не викликають сумніву в своїй правдивості, оскільки узгоджуються з об`єктивними судово-медичними експертними даними, отже відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту, щодо не встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в області голови та обличчя та можливого отримання таких тілесних ушкоджень шляхом падіння потерпілого ОСОБА_9 з висоти власного зросту, оскільки такий механізм утворення тілесних ушкоджень виключено висновком судово-медичної експертизи.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи за фактом спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень № 3936е від 03.12.2018, а також роз`яснень вказаного висновку експерта судово-медичним експертом ОСОБА_52 , наданих в судовому засіданні, слідує про неможливість розмежування ударів, завданих кожним із учасників групи, які здійснювали побиття ОСОБА_9 , а також встановлення експертним шляхом, які саме удари перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з тяжкістю тілесних ушкоджень, оскільки спричинені потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження є результатом сукупних насильницьких дій групи осіб. 
Разом тим, суд враховує, що кримінальне правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_9 вчинено об`єднаними, спільними діями групи чоловіків, де кожен із співучасників зробив свій внесок у побитті ОСОБА_9 з метою досягнення єдиного злочинного результату. 
Відповідно до сталої практики Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду при груповому побитті вирішальним є спільний характер насильства і єдиний тяжкий наслідок. Якщо тяжкі тілесні ушкодження є результатом сукупних дій кількох осіб і неможливо встановити вирішальний удар, всі учасники побиття несуть відповідальність як співвиконавці.
Узгодженість дій обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, кримінальне провадження відносно якого ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2023 було зупинено та матеріали якого виділено в окреме провадження у зв`язку з призовом для проходження військової служби під час мобілізації, а також інших невстановлених осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділені у окреме кримінальне провадження, які попередньо зорганізувались з метою вчинення насильницьких дій щодо потерпілого ОСОБА_9 , та завдали йому значну кількість ударів руками та ногами в область голови та тулуба за короткий проміжок часу, заподіявши при цьому множинну кількість тілесних ушкоджень, дають суду беззаперечні та обґрунтовані підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 , як співвиконавця кримінального правопорушення, саме за ч. 2 ст. 121 КК України.
За таких обставин, як вбачається з положень ст.ст. 23, 28, ч. 2 ст. 121 КК України, дії кожного з учасників групи, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , підлягають кваліфікації саме за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, оскільки відсутність можливості індивідуалізації конкретних ударів, які спричинили потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, не виключає кримінальної відповідальності кожного з учасників групи осіб, так як кожен з учасників групи усвідомлював суспільно небезпечний характер спільних дій та допускав настання тяжких наслідків.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що твердження захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , про те, що останній хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не вчиняв, так як він жодних ударів потерпілим не наносив, а лише намагався своїми діями заспокоїти своїх товаришів та зупинити бійку, а також діями ОСОБА_5 відносно потерпілого ОСОБА_9 не можливо було завдати останньому тяжких тілесних ушкоджень, спростовуються вищенаведеними доказами та такі твердження сторони захисту, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності та не притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення. 

Щодо показів свідка ОСОБА_16 , наданих ним в судовому засіданні, слід зазначити наступне.
Так, свідок ОСОБА_16 безпосередньо в судовому засіданні, будучі повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, зазначив про те, 07.09.2018 у вечірній час він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_18 відпочивали в кафе «Бархат», який знаходиться по вул. Калиновій в м. Дніпро. Алкогольні напої вони не вживали. Після 02:00 години 08.09.2018 вони зібрались їхати по домам, у зв`язку з чим вийшли на вулицю. ОСОБА_5 та ОСОБА_55 залишились біля входу в кафе «Бархат», а він разом з ОСОБА_14 пішли в магазин «АТБ» за соком. Лукашевич і ОСОБА_56 одразу поїхали по домам. Рухаючись до магазину, вони вийшли на вулицю Калинову, де їм назустріч йшли двоє чоловіків, які штовхнули ОСОБА_14 , у зв`язку з чим між ними виникла словесна перепалка. В ході даного конфлікту до них підбігла дівчина, як він зрозумів, це була знайома одного з чоловіків, з яким у ОСОБА_14 відбулась словесна перепалка. Через деякий час до них підбігли ОСОБА_5 та ОСОБА_55 та сказала цим чоловікам, щоб вони йшли далі та не провокували конфлікт. Після чого вони продовжили рух в бік магазину «АТБ», Тюрін пішов вперед, він йшов трохи позаду. В цей момент він почув крики та нецензурну лайку в бік ОСОБА_14 , який в свою чергу відповів. Після чого він почув як хтось розпилив газовий балончик. Підійшовши на місце бійки, на нього хтось напав зі спини та почав душити. В цей момент підбіг ОСОБА_5 та почав рознімати та всіх заспокоювати. Далі на місце конфлікту підійшов ще один чоловік, з яким у ОСОБА_5 почалась потасовка, а в його обличчя був розпилений газовий балончик, від чого він відійшов в сторону, де протирав обличчя. Коли він протер очі, то побачив, як біля ТЦ «Млин» стояв ОСОБА_5 разом з ОСОБА_14 , він підійшов до них. Через деякий час до них підбіг ОСОБА_55 і вони поїхали додому. На місці конфлікту осіб у непритомному стані він не бачив. Приїзду швидкої допомоги та працівників поліції на місце конфлікту вони не застали. Які дії вчиняв кожен з потерпілих він сказати не може, оскільки на вулиці було темно, але враховуючи їх викрики в бік ОСОБА_14 , може сказати, що потерпілі поводили себе неадекватно, так як перебували в стані алкогольного сп`яніння. Він не бачив щоб ОСОБА_5 під час потасовки наносив комусь з потерпілих удари руками та ногами. Також він не бачив щоб потерпілі наносили ОСОБА_5 удари, однак після конфлікту у останнього бачив тілесні ушкодження в області ока та щоки. Через 1-2 дня після цих подій його було викликано до відділу поліції, де йому було повідомлено про підозру у вчиненні хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Наразі кримінальне провадження відносно нього закрито через закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності. 
Колегія суддів відноситься критично до показів свідка ОСОБА_16 і розцінює їх такими, що надані останнім з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинені кримінальні правопорушення, оскільки вони спростовуються показами допитаних в судовому засіданні потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_21 , які під час допиту в судовому засіданні, будучі повідомленими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, кожен окремо вказали на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка перебуваючи в групі осіб, без будь-якого приводу наніс удар раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_12 , який проходив повз них, а також потерпілим ОСОБА_51 та ОСОБА_10 , які разом з ОСОБА_9 підбігли до групи осіб, серед яких був обвинувачений ОСОБА_5 , з метою припинення конфлікту. Після чого група осіб, до якої входив обвинувачений ОСОБА_5 , під час раптового конфлікту, своїми спільними діями нанесли потерпілому ОСОБА_9 численну кількість ударів по голові та тулубу, якими останньому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. 
Також покази свідка ОСОБА_16  спростовуються письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема: 
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за овалом обличчя, формою носа, розрізом очей, формою вуст впізнав чоловіка, зображеного на фото № 3, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, завдала йому тілесні ушкодження. На фото № 3 зображений ОСОБА_5 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 1, який розташований першим з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_12 , особа під № 1 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 , будучі попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнала чоловіка під № 3, який розташований третім з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно інших осіб. Чи спричиняла вказана особу комусь тілесні ушкодження вона особисто не бачила. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказала ОСОБА_21 , особа під № 3 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 2, який розташований другим з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_11 , особа під № 2 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2018 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 , будучі попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, у присутності двох понятих, за загальними рисами обличчя та зовнішністю впізнав чоловіка під № 3, який розташований третім з права на ліво, як особу, яка 08.09.2018 близько 03:30 години біля ТЦ «Млин», розташованого за адресою: вул. Калинова, 9-А в місті Дніпро, перебуваючи в групі осіб, вчинила кримінальні правопорушення відносно нього та інших осіб. На пропозицію слідчого назватися особі, на яку вказав ОСОБА_10 , особа під № 3 назвалась як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 з фото-таблицею, згідно з яким потерпілий ОСОБА_9 в присутності судово-медичного експерта, двох понятих пояснив та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень групою осіб, які він отримав 08.09.2018 приблизно о 03:00 година за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-А. Так, потерпілий ОСОБА_9 вказав, як до нього підійшов ОСОБА_14 та наніс один удар кулаком правої руки в обличчя – під праве око, після чого ОСОБА_14 наніс ще один удар кулаком лівої руки в область в область голови – у праву скроню. В цей момент ззаду до нього підійшов ОСОБА_5 , який своєю правою рукою почав його душити, в цей момент хтось з натовпу крикнув, щоб з нього зняли сумку, після чого група осіб побігли до інших потерпілих та через деякий час вони повернулись до нього та один з них наніс йому один удар правою ногою в область правого передпліччя, внаслідок чого він упав на колені та в цей момент один з нападників забрав у нього сумку, ременем якої почав його душити. Після чого один з чоловіків наніс йому один удар правою ногою в область обличчя, внаслідок чого він упав на правий бік та побачив, як троє невідомих йому чоловіків обійшли його та почали наносити удари (10-15 ударів) в область голови та тулубу, після чого він втратив свідомість;
- висновком судово-медичного експерта № 3936е від 03.12.2018, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: численних синців грудної клітини та кінцівок; саден обох ліктьових суглобів; відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, багатоуламкових переломів кісток лицьового черепу (нижньої стінки правої очниці, основної кістки, виличної кістки праворуч, клітин ґратчастого лабіринту, кісток носу) та основи черепу, епідурального крововиливу малого об`єму у правій скроневій області, гемо синусу, стану після носової кровотечі, масивного синця правої половини обличчя, підшкірної емфіземи м`яких тканин повік правого ока, субкон`юктивального крововиливу правого ока; численних саден обох скроневих ділянок, потиличної області праворуч та м`яких тканин обличчя. Виявлені тілесні ушкодження на голові, обличчі, тулубі та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмую чого предмету, яким вони були нанесені, можливе лише вказати, що вони спричинені від не менш як 8-ми механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, частина і при ударі об тупу тверду поверхню, що діяв в область голови, обличчя, тулуба та кінцівок. За своїм характером виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на голові та обличчі - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-«б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.
Судово-медичний експерт ОСОБА_48 , роз`яснюючи в судовому засіданні даний висновок експерта, пояснила, що тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_9 на голові та обличчі спричиненні не менш як від 8-ми механічних дій тупого твердого предмету, а також від падіння на тупу тверду поверхню. Тілесні ушкодження на тулубі та кінцівках спричиненні не менш як від 4-х механічних дій тупого твердого предмету. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим. Експертним шляхом не можливо розмежувати які тілесні ушкодження спричинив конкретно кожен з осіб, які наносили удари потерпілому, та які удари перебувають у прямому причино наслідковому зв`язку з тяжкістю тілесних ушкоджень. Локалізація характер та механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , не суперечить механізму, локалізації та характеру на які вказував ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту. Від здавлення шиї позаду у потерпілого не могли виникнути виявлені тілесні ушкодження.
Разом з тим, як зазначив в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , з обвинуваченим ОСОБА_5 він знайомий тривалий час, вони з ним разом працювали в службі охорони.З обвинуваченим ОСОБА_5 у них добрі стосунки.
Таким чином вищевказані свідчення свідка ОСОБА_16 , надані в судовому засіданні, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки дана особа безпосередньо зацікавлена в долі ОСОБА_5 , так як ОСОБА_16 є його знайомим та колегою, з яким ОСОБА_5 проходив службу в охороні, вони мають добрі стосунки, і більш того такі покази свідка ОСОБА_16 повністю суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження. 

В силу ст. 85 КПК України суд вважає усі докази вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ), які були зібрані в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, допустимими і належними доказами.
Відкидаючи твердження сторони захисту щодо визнання окремих доказів по даному кримінальному провадженню недопустимими, суд виходить з того, що відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ), суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності події злочину, але така позиція обвинуваченого ОСОБА_5 спростовується вищенаведеними та дослідженими судом доказами в їх сукупності, та всією хронологією подій. Крім того суд не знаходить достовірною версію захисту про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчинений групою осіб та на вчинення хуліганських дій, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які вчиненні із особливою зухвалістю, групою осіб відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , оскільки така позиція жодними конкретними доказами в судовому засіданні не підтвердилася, як і викладені захистом доводи щодо неналежності та недопустимості доказів по зазначеному кримінальному провадженні.
З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів, при цьому захисник оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.
Колегією суддів встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст.296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ), доведеність вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.
Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення кримінального правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 )надала суду можливість ухвалити обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_5 , суд належним чином перевірив та встановив, що зазначені доводи судом розцінюються лише як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 .
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 )зроблено з дотриманням вимог КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до норм Закону.
Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п.253).
Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст.296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 )поза всяким розумним сумнівом доведена і підтверджується обсягом досліджених судом в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та не викликають у суду сумнівів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальні правопорушення, які мають кримінально-правове значення. 
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно і відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, які вчинено проти громадського порядку та моральності та проти життя та здоров`я осіб, що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчинених ним дії, а такождані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який одружений, має на утриманні малолітнього сина, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має на утриманні непрацездатних осіб, працює, раніше не судимий.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст.12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретних кримінальних правопорушень, враховуючи їх характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття особа обвинуваченого вживається у тому ж значенні, що й у п. 3) ч. 1 ст. 65 КК України поняття особа винного.
При призначенні покарання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету – покарання і стримування від вчинення нових злочинів. 
У справах «Ювченко та інші проти України» від 09.04.2020 та «Скачкова та Рижа проти України» від 16.07.2020 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справах «Белане Надь проти Угорщини» від 13.12.2016 та «Садоха проти України» від 11.07.2019 Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 повинно відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання й повинно сприяти виправленню засудженої та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні злочини, передбачені ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції закону від 28.01.2014). 
З огляду на санкцію ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції закону від 28.01.2014), зазначене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачене найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Стаття 49 КК України передбачає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Пункт п. 3) ч. 1 ст. 49 КК України (редакція якого діяла станом на 08.09.2018) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років – у разі вчинення злочину середньої тяжкості, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. 
Частина 5 ст. 74 КК України встановлює, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні 08.09.2018 злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції закону від 28.01.2014), за який станом на момент вчинення останнім злочину передбачалось найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Проте на час ухвалення вироку з дня вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, тобто з 08.09.2018, минуло більше п`яти років.
Якщо особа не заявила відповідного клопотання або не погодилася на таке звільнення, з цих же підстав, згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа за вироком суду звільняється від призначеного покарання.
Підстави для зупинення або переривання строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, дослідженими судом доказами не встановлені.
Таким чином, є всі підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст. 296 КК України (в редакції закону від 28.01.2014) – у вигляді позбавлення волі, а також звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції закону від 28.01.2014) на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Також суд, враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, позицію обвинуваченого та захисника, які просили винести відносно обвинуваченого ОСОБА_5 виправдовувальний вирок, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який наполягав виключно на реальному позбавленні волі обвинуваченого, позицію інших потерпілих, які вказали під час допиту в судовому засіданні про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , особу самого обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, а отже вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, виключно у виді реального позбавлення волі в межах строку статті обвинувачення, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, оскільки судом не встановлено правових підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням приписів ст.ст. 69, 75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, з огляду на наступне.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.
Отже, застосування вимог ст. 69 КК України є правом суду, а не обов`язком.
Системне тлумачення норм статті 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.
Водночас, з огляду на положення ст. 75 КК України законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, але й інші обставини справи.
При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, застосування ст. 75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень указаної категорії в теперішніх умовах є неприпустимим.
Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відсутність належного реагування держави, зокрема суду, під час призначення покарання за вчинення військовослужбовцями кримінальних правопорушень під час дій військового стану (збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України) нівелює визначену ст.ст. 50, 65 КК України мету призначення покарання та може призвести до збільшення рівня злочинності у військах, зниження рівня дисципліни та підриву боєготовності військових підрозділів, захисту незалежності та територіальної цілісності України, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства в цілому та держави.
В розумінні Кримінального кодексу України вбачається, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України – є умисним тяжким злочином проти життя та здоров`я людини.
Щодо суспільної небезпеки вказаного вище злочину, суд приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки. 
Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , будучи фізично здоровою, працездатною людиною, не вважаючи, що життя та здоров`я людини є найвищою цінністю, зухвалим засобом, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 , який лежав на землі, перебуваючи в групі осіб, яка діяла спільно задля єдиного злочинного результату, наніс удари потерпілому ОСОБА_9 в життєво важливі органи – голова та грудна клітина, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, отримавши які ОСОБА_9 перебував у реанімації з подальшим тривалим перебуванням у лікарні. ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, так і під час слухання справи в суді, допомоги потерпілому ОСОБА_9 не надавав, шкоду не відшкодував, при цьому усвідомлюючи те, що здоров`я людини, її честь, гідність, недоторканість і безпека є найвищою соціальною цінністю держави.
Суд також звертає увагу на поведінку ОСОБА_5 , який після скоєння злочину не залишився на місці побиття потерпілого ОСОБА_9 , медичної або іншої допомоги потерпілому не надав, не викликав «швидку медичну допомогу».
Окрім цього, стороною захисту також не наведено переконливих мотивів наявності підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті.
Враховуючи вищевикладене, суд не убачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 положень ст.ст. 69,75 КК України, оскільки звільнення від відбування покарання з випробуванням не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності. 
Зазначене у своїй сукупності свідчить про суттєво підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, оскільки вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я людини представляє значну суспільну небезпечність, тому призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах суспільства негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану.
Підстав для застосування і норм ст. 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд також не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежить від обґрунтованості його призначення і реалізації.
На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_5 , буде покарання у виді позбавлення волі, однак наближене до мінімальної санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки воно відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, – воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме судове провадження, на його користь матеріальну шкоду в сумі 65235,36 гривень, яка складається з витрат на лікування в сумі 37,015,36 гривень, а також особистих грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.09.2018 становило 28220 гривень, які перебували в барсетці, яку у нього було викрадено під час нападу та спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень; моральну шкоду в сумі 1 000 000 гривень внаслідок заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, яка пов`язана із втратою нормальних (звичних) життєвих зв`язків, втратою на все життя здоров`я у зв`язку з чим він змушений на протязі тривалого часу перебувати в лікарнях та в подальшому лікуватися. 
Прокурор позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме судове провадження, підтримав повністю, вважав, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник – адвокат ОСОБА_13 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 не визнала повністю, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Заважаючи на те, що відносно іншого відповідача судом було прийнято рішення про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме судове провадження, позовні вимоги ОСОБА_9 - в частині звернення до іншого відповідача належить залишити без розгляду. Роз`яснивши право потерпілому ОСОБА_9 звертатися із позовом безпосередньо до даної особи в окремому відносно цієї особи кримінальному провадженні.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений потерпілим ОСОБА_57 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Так, при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, що визначено у ч. 2 ст. 127 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.
Положеннями статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яка особа зробила або мусить зробити для відновлення свого пропущеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я іншій фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілій стороні зокрема додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. 
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню і з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню сума 18506,92 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на його лікування, придбання необхідних медичних препаратів та витратних матеріалів, які документально підтверджені (т. 1 а.к.п. 210-229). 
Що стосується відшкодування потерпілому ОСОБА_9 особистих грошових коштів в сумі 1000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.09.2018 становило 28220 гривень, які перебували в барсетці, яку у нього було викрадено під час нападу та спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, то в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки під час тривалого судового розгляду судом не було встановлено, а стороною обвинувачення, згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ,не ставиться в обвинуваченням ОСОБА_5 заволодіння барсеткою потерпілого ОСОБА_9 в ході вчинення групою осіб, до складу якої входив ОСОБА_5 , відносно ОСОБА_9 спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, в якій зі слів ОСОБА_9 знаходились вищевказані грошові кошти.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд вказує наступне. 
Відповідно до ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, котра за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як слідує з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. 
Відповідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч.2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 3) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Разом з тим, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами... можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відшкодування спричиненої моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_9 послався на те, що через протиправну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , особи, матеріали відносно якої виділені в окреме судове провадження та інших невстановлених осіб, він постійно перебуває у напруженому психічному стані, його емоційний стан є нестійким. Незважаючи на всі пройдені періоди лікування, потерпілий продовжує відчувати важкість від виконання повсякденних обов`язків, фіксованості уваги на проблеми одужання та реабілітації, від переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, має пригнічений стан та тривогу, що впливає на його повсякденне життя, на сімейне життя та стосунки в родині, через що він пережив моральні страждання та хвилювання, тому і просив стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме судове провадження, моральну шкоду в сумі 1000 000 гривень.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходить із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
За таких обставин, враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, перенесених потерпілим ОСОБА_9 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження, їх тривалість, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, вважає суму, зазначену ОСОБА_9 в своїй позовній заяві явно завищеною, а тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню сума в розмірі 300 000 гривень.
Визначений Судом розмір відшкодування не перевищує відповідних засад розумності, виваженості та справедливості, визначених згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Відтак, зазначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілого - з іншого.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5  по даному кримінальному провадженню (ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018) після закінчення та скасування не обиралася.
В той же час в цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 затримувався в порядку ст. 208 КПК України в період з 09.09.2018 по 11.09.2018, після чого ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.09.2018 йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14:35 години 07.11.2018.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06.11.2018 продовжено строк дії обраного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.09.2018 відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14:35 години 10.12.2018, строк дії якого закінчився та 10.12.2018 обвинуваченого ОСОБА_5 було звільнено з-під варти.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення з 09.09.2018 по 10.12.2018 включно повинен бути зарахований обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
В подальшому, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018 обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 діб, тобто до 07.02.2019.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.01.2019 продовжено строк дії обраного ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.12.2018 відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 діб, тобто до 22.03.2019.
Однак, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.12.2018 обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Таким чином, строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 11.12.2018 по 12.03.2019 включно повинен бути зарахований обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання на підставі ч. 7 ст. 72 КК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз та речові докази по даному кримінальному провадженню, в частині обвинувачення ОСОБА_58 , відсутні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ), і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі п. 3) ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України  ОСОБА_5  звільнити від покарання, призначеного за ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (згідно зміненої редакції обвинувального акта від 13.01.2026, підтриманої прокурором ОСОБА_8 ) і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання  ОСОБА_5  рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 09.09.2018 по 10.12.2018 включно зарахувати  ОСОБА_5  у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_5  у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 11.12.2018 по 12.03.2019 включно, із розрахунку, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 18506 (вісімнадцять тисяч п`ятсот шість) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 300 000 (триста тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позову відмовити.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:   

__________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_2 _________ ОСОБА_3