ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	Львів	Справа № 460/9124/24 пров. № А/857/27029/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року (головуючий суддя: Максимчук О.О., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Друк» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, - 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета-Друк» звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом до Рівненської митниці, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000028/1 від 15.05.2024.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою митного оформлення ввезених товарів позивачем подано до митного органу митну декларацію, в якій визначено митну вартість товарів за основним методом - ціною договору (контракту). На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу документи, що відповідають переліку, визначеному у статті 53 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України). Позивач зазначає, що надані митному органу документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості. У подальшому митним органом було сформовано Рішення про коригування митної вартості, відповідно до якого скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано виніс рішення про коригування митної вартості, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000028/1 від 15.05.2024.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що митним органом встановлено, що документи, подані для митного оформлення містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Ураховуючи виявлені розбіжності у вказаних документах, митний орган не взяв останні до відома, як такі, що підтверджують вартість партії товару. 
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2020 року між ТОВ «Планета-Друк» (як покупцем) та Mayr-Melnhof Karton GmbH (Австрія) (як продавцем) укладено Контракт №0307, згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купує визначену кількість і найменувань картону («товару»).
Згідно з пунктами 1.3 - 1.5 контракту покупець здійснює замовлення товару, оформлений у вигляді окремих специфікацій, які передаються продавцю («заявка»). Заявка підтверджується продавцем шляхом надання покупцю «підтвердження замовлення», яке є невід`ємною частиною цього контракту. Остаточний обсяг проданого товару визначається наприкінці терміну дії цього контракту і виражається у загальних сукупних сумах рахунків-фактур, виставлених продавцем на підставі виконаних відвантажень покупцю.
Контрактом визначено валюту платежів в євро та умови оплати: 100% перед відвантаженням (пункти 5.1, 5.2 Контракту).
Згідно з п. 2.4. контракту товар поставляється на умовах FCA фабрика Фронляйтен (Австрія), відповідно до INCOTERMS 2010 і визначається в підтвердженні замовлення на кожну заявку.
Пунктом 3.3. контракту передбачено, що одночасно з відвантаженням товару продавець передає наступну супровідну документацію: рахунок-фактуру (1 екз. оригіналу); транспортну накладну; документи, що підтверджують якість товару у випадках позиції замовлення 10 метричних тонн більше; пакувальний лист; оригінал сертифіката походження; експортну декларацію.
Між ТОВ «Планета-Друк» та Mayr-Melnhof Karton GmbH було укладено 4 додатки до Контракту № 0307 від 03.07.2020, де додатком № 4 від 28.09.2020 визначено, що у зв`язку із завантаженістю основного складу на фабриці Фронляйтен здійснення відвантажень можливе з додаткового складу Rail & PaperlogEASTics Kft, розташованого за адресою: Jуkai u. 16, 4644 Mбndok, Hungary.
У зв`язку зі зміною найменування продавця було укладено додаткову угоду № 5 від 21.10.2021, згідно якої нове найменування продавця - ММ Frohnleiten GmbH (замість найменування, що раніше використовувалося - Mayr-Melnhof Karton GmbH).
Додатковою угодою № 6 від 02.01.2023 продовжено дію контракту до 31.12.2024 та додатковою угодою № 7 від 01.03.2023 встановлено, що загальна вартість контракту складається із загальної суми, сплаченої покупцем протягом строку дії контракту.
Відповідно до підтвердження замовлення №4002054 від 22.03.2024 та експортного інвойсу № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 для ТОВ «Планета-Друк» було поставлено:
1. Картон 31119-0280/GT1/Toptag1 Special, щільність 280 г/мІ, формату 680х1030 мм, якість «А стандарт, товар зі складу», УКТЗЕД-48101900, кількість 10,289 кг (нетто), ціна - 545 євро/1000 кг, загальна вартість - 5607,51 євро;
2. Картон 43131-0280/GD3/Multitag1 Spezial, щільність 280 г/мІ, формату 1000x700 мм, якість «А стандарт», УКТЗЕД-48109290 кількість 10,180 кг (нетто), ціна 695 євро/1000 кг, загальна вартість - 7075,10 євро.
Всього згідно інвойсу № 2752719-0001/01 було поставлено товару в загальній кількості 20,469 кг нетто на суму 12682,61 євро.
Проформою-інвойсом № 13612 від 10.05.2024 та підтвердженням замовлення № 4002054 від 22.03.2024 визначено умови поставки FCA франко-перевізник загрузка фабрикою в пункті Мандок.
Відповідно до виписки по рахунку, сформованої 13.08.2024, позивач 10.05.2024 здійснив оплату картону за контрактом № 0307 від 03.07.2020 в сумі 5732,61 євро.
З метою митного оформлення товару позивач 14 травня 2024 року подав до Рівненської митниці митну декларацію №24UA204020012750U0, а також супровідні документи на вантаж, які зазначені в графі 44 митної декларації.
Митним органом декларанту 14.05.2024 направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості.
У відповідь на повідомлення позивач листом від 15.05.2024 № 40 надав свої пояснення щодо визначення митної вартості товарів та надав наступні додаткові документи: копію контракту № 0307 від 03.07.2020; копію додатку № 1 до контракту № 0307 від 03.07.2020; копію додатку № 2 до контракту № 0307 від 03.07.2020; копію додатку № 3 до контракту № 0307 від 03.07.2020; копію додатку № 4 до контракту № 0307 від 03.07.2020; копію додаткової угоди № 5; копію додаткової угоди № 6; копію додаткової угоди № 7; копію листа MM Frohnleiten GmbH; копію підтвердження замовлення; копію експортної декларації; копію скріншоту з сайту постачальника https://digi.mm-karton.com; фото каталогу.
Відповідачем за результатами перевірки митної декларації прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 15.05.2024 №UA204020/2024/000028/1, яке містить опис підстав для коригування митної вартості, де зазначено, що митна вартість імпортованого товару № 1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
І. - Контракт від 03.07.2020 № 0307 не надано в повному обсязі (вказано, що він містить 19 сторінок, з яких подано лише 18 сторінок); 
- відповідно до п. 1.3 Контракту покупець здійснює замовлення товару, оформленому в вигляді окремих специфікацій, які передаються продавцю (заявка) та відповідно до п. 1.4 контракту заявка підтверджується продавцем шляхом пред`явлення покупцю «підтвердження замовлення», яке являється невід`ємною частиною цього контракту. Разом з тим додатково надане «підтвердження замовлення» містить інформацію про товар «GT1/TCS Toptag1 Special A стандарт залишок після порізки», що не відповідає вказаним відомостям рахунку-фактури від 13.05.2024 № 2752719- 0001/01 «GT1 Toptag1 Special A стандарт товар зі складу», також в «підтвердженні замовлення» відсутній товар № 2, що не дає можливості поширити додатково наданий документ на заявлену партію товару;
- відповідно до п. 2.4 контракту товар поставляється на умовах FCA фабрика Фронляйтен, Австрія і визначається в підтвердженні замовлення по кожній заявці, вказані дані суперечать графі 20 митної декларації, де зазначено умови поставки FCA Мандок. Поряд з цим додатково надано доповнення до контракту від 28.09.2020 № 4, в якому пунктом 1 погоджено що відвантаження товару можливе з складу Rail &PaperlogEASTics Kft, за адресою: Jokai u. 16 Н4644 Mandok суперечить п. 2.4 Контракту;
- до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 05.04.2024 та від 13.05.2024 б/н, де у графі 70 вищезазначеного банківського платіжного документу зазначено лише реквізити контракту від 03.07.2020 № 0307, без зазначення реквізитів документу на підставі якого здійснено платіж. Таким чином надані до митного оформлення банківські платіжні документи від 05.04.2024 та від 13.05.2024 б/н не можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів. Поряд з цим відповідно до п. 1 додатку № 2 до контракту від 03.08.2020 (яке надано додатково), оплата здійснюється відповідно до проформи-інвойсу в момент розміщення замовлення, остаточний розрахунок авансової оплати може коригуватись новою проформою інвойсом при готовності товару до відвантаження, однак зазначених документів (проформи, інвойса) до митного оформлення не надано;
- відомості графи 31 митної декларації не відповідають даним вказаним в поданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 13.05.2024 № 2752719-0001/01, де зазначено GT1/ Toptag1 Special на товар № 1 та GD3/ Multitag1 Speсial на товар № 2. В свою чергу поданий до митного оформлення документ від 14.05.2024 не можливо поширити на заявлену партію товару.
ІІ. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічного (за фізичними характеристиками, якістю, артикулом, виробником), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 12.02.2024 №24UA400040004052U5- 1,04 дол. США кг.
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59-61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару аналогічного (за фізичними характеристиками, якістю, артикулом, виробником), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 12.02.2024 № 224UA400040004052U5 1,04 дол. США/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 9917,1197 євро (1,04USD/кг 39,6196UAH/USD/ 42,7495UAH/EUR*10289 кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 423951,9070 грн (9917,1197 євро*42,74950000UAH/EUR).
Вважаючи протиправним таке рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся з цим позовом до суду з наведеними вище позовними вимогами.
Задовольняючи повністю позов, суд першої інстанції виходив з того, що декларант подав митному органу належні та допустимі докази, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни товару. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 ст. 54 МК України).
Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 520/18432/21.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наведені вище правові норми дають підстави для висновку, що митний орган при реалізації своїх повноважень, щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом, мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості. Однак, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.
Однак, витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митним органом іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, що викликали обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, а також причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувавши як необхідність перевірки спірних відомостей, так і вказавши конкретні документи, надання яких може усунути такі сумніви.
Як встановлено судом, з поданих ТзОВ «Планета-Друк» митних декларацій вбачається, що декларант визначив митну вартість товару за першим методом - за ціною договору.
Судом встановлено, що на підтвердження митної вартості товару ТзОВ «Планета-Друк» подано документи, що стосуються здійсненої операції з придбання такого товару та його транспортування, банківські платіжні документи щодо оплати такого.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (стаття 53) заборонено.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі № 815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд апеляційної інстанції погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд апеляційної інстанції враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі № 804/1755/17.
Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Також, Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 809/1469/16.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 520/6058/24.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач покликався на те, що надане «Підтвердження замовлення» містить інформацію про товар «GT1/TCS Topcolor Special A стандарт залишок після порізки», що не відповідає вказаним відомостям рахунку-фактури від 13.05.2024 № 2752719- 0001/01 «GT1 Topcolor Special A стандарт товар зі складу», також в «Підтвердженні замовлення» відсутній товар № 2, що не дає можливості поширити додатково наданий документ на заявлену партію товару.
Однак, суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки з наявних в матеріалах справи документів вбачається , що згідно Підтвердження замовлення №4002054 від 22.03.2024 позивачем замовлено картон 31119-0280/GT1/TCS Topcolor Special із оголошеною постачальником якістю – «А стандарт залишок після порізки». В проформі-інвойсі № 13612 від 10.05.2024 та експортному інвойсі № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 постачальником вказано картон 31119-0280/GT1/Topcolor Special, якість - «А стандарт, товар зі складу».
Отже, як в експортному інвойсі № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 так і в проформі-інвойсі № 13612 від 10.05.2024 якість картону 31119-0280/GT1/Topcolor Special визначена однаково, а саме як «А стандарт, товар зі складу». Згідно вказаних документів базова ціна картону 31119-0280/GT1/Topcolor Special визначена в сумі 510,00 євро.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лист ММ Frohnleiten GmbH (Продавець) від 14.05.2024 з якого вбачається, що картон згідно замовлення 4002054-01-01 (Topcolor Special-280, 680х1030 мм) для компанії ТОВ «Планета-Друк», є продукцією категорії «А стандарт» з маркуванням «товар зі складу» - картон, що має всі заявлені виробником властивості, але який списаний на склад через перевиробництво замовлення та відмови у його відвантаженні клієнтами, відмови клієнта від товару, відмови фабрики у відвантаженні замовлення у зв`язку з несплатою чи порушенням інших договірних зобов`язань або неможливістю фабрики реалізації картону по основній ціні через нестандартний формат. У зв`язку із вказаним вище продажна ціна картону Topcolor Special в інвойсі № -0001/01 від 13.05.2024 складає: 510 євро/т на умовах FCA.
Враховуючи наведене, відсутні сумніви щодо відповідності та однотипності товару зазначеного як в підтвердженні замовлення №4002054 від 22.03.2024 так і експортному інвойсі № 2752719-0001/01 від 13.05.2024, а саме картону 31119-0280/GT1/Topcolor Special, враховуючи також ту обставину, що зазначення якості товару та його ціна підтверджується постачальником в його листі від 14.05.2024.
Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на пункт п.2.4 контракту згідно якого товар поставляється на умовах FCA фабрика Фронляйтен (Австрі)я і визначається в підтвердженні замовлення по кожній заявці, вказані дані суперечать графі 20 митної декларації, де зазначено умови поставки FCA Мандок. Поряд з цим додатково надано доповнення до контракту від 28.09.2020 №4, в якому пунктом 1 погоджено що відвантаження товару можливе з складу Rail &PaperlogEASTics Kft, за адресою Jokai u. 16 Н4644 Mandok, що суперечить п. 2.4 Контракту.
Так, судом апеляційної інстанції встанвоено, що відповідно до пункту п. 2.4. контракту товар поставляється на умовах FCA фабрика Фронляйтен (Австрія), відповідно до INCOTERMS 2010 і визначається в Підтвердженні Замовлення на кожну заявку.
Отже, у зв`язку з тим, що між ТОВ «Планета-Друк» та Mayr-Melnhof Karton GmbH було укладено додаток № 4 від 28.09.2020 до контракту № від 03.07.2020, яким визначено, що у зв`язку із завантаженістю основного складу на фабриці Фронляйтен здійснення відвантажень можливе з додаткового складу Rail & PaperlogEASTics Kft, розташованого за адресою: Jуkai u. 16, 4644 Mаndok, Hungary.
Як вбачається з підтвердження замовлення від 22.03.20224 № 4002054, проформи-інвойса № 13612 від 10.05.2024 та експортного інвойса № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 умовами поставки товару визначено FCA франко-перевізник – завантаження фабрикою в пункті Мандок, що відповідає інформації, зазначеній позивачем в його митній декларації в графі 20 та додатку № 4 до контракту від 03.07.2020.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що додатком № 4 від 28.09.2020 визначені нові умови відвантаження товару за згодою сторін контракту, що свідчить про безпідставність покликання митного органу щодо того, що вказаний додаток суперечить п. 2.4 контракту, оскільки в п. 3 додатку № від 28.09.2020 йдеться про те, що цей додаток набирає чинності з моменту підписання його сторонами та є невід`ємною частиною контракту № 0307 від 03.07.2020.
Також, підставою винесення відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості було посилання на те, що до митного оформлення надано банківські платіжні документи від 05.04.2024 та від 13.05.2024 б/н, де у графі 70 зазначено лише реквізити контракту від 03.07.2020 № 0307 без зазначення реквізитів документу на підставі якого здійснено платіж. Тобто, надані до митного оформлення банківські платіжні документи від 05.04.2024 та від 13.05.2024 б/н не можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів. Поряд з цим відповідно до п. 1 додатку № 2 до контракту від 03.08.2020 (яке надано додатково) оплата здійснюється відповідно до проформи-інвойсу в момент розміщення замовлення, а остаточний розрахунок авансової оплати може коригуватись новою проформою інвойсом при готовності товару до відвантаження, однак зазначених документів (проформи, інвойса) до митного оформлення не надано.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з п. 5.2. контракту № 0307 та додатку № 2 від 03.08.2020 оплата товару здійснюється на умовах 100% передоплати до моменту відвантаження товару. Оплата здійснюється згідно проформи-інвойсу в момент розміщення замовлення, кінцевий розрахунок авансової оплати може корегуватися новою проформою-інвойсом при готовності товару до відвантаження (корегування ваги товару).
Відповідно до експортного рахунку (експортний інвойс) №2752719-0001/01 від 13.05.2024 позивачу було поставлено: 
1. Картон 31119-0280/GT1/Topcolor Special, щільність 280 г/мІ, формату 680х1030 мм, якість — «А стандарт, товар зі складу», УКТЗЕД-48101900, кількість 10,289 кг (нетто), ціна - 545 євро/1000 кг, загальна вартість - 5607,51 євро; 
2. Картон 43131-0280/GD3/Multicolor Spezial, щільність 280 г/мІ, формату 1000x700 мм, якість — «А стандарт», УКТЗЕД-48109290 кількість 10,180 кг (нетто), ціна – 695 євро/1000 кг, загальна вартість - 7075,10 євро. 
Всього згідно інвойсу № 2752719-0001/01 було поставлено товару в загальній кількості 20,469 кг нетто на суму 12682,61 євро.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи митної декларації країни відправлення та митної декларації поданої позивачем до митного органу, задекларована сума товару у вказаних деклараціях відповідає сумі зазначеній в експортному інвойсі № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 та становить 12682,61 євро.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що відповідно до заявки від 10.05.2024 № 40 позивач звернувся до АТ «Укрексімбанк» з заявкою на купівлю іноземної валюти в загальній сумі 5732,61 грн, де зазначено, що на підставі рахунку (Proforma Invoice) № 13612 від 10.05.2024 з метою здійснення передоплати за картон (УКТЗЕД - 48109290) в асортименті в загальній орієнтовній кількості 10,289 т (нетто) на загальну суму 5607,51 євро, необхідно закупити іноземну валюту в сумі 5607,51 євро. На підставі рахунку (Proforma Invoice) № 13611 від 10.05.2024 з метою здійснення доплати за картон (УКТЗЕД - 48109290) в асортименті в загальній орієнтовній кількості 10,378 т (нетто) на загальну суму 7075,10 Євро (оплачено 04.04.2024 р. на суму 6950,00 Євро), необхідно закупити іноземну валюту в сумі 125,10 євро (7075,10 - 6950,00).
З виписки по рахунку сформованої 13.08.2024 вбачається, що 10.05.2024 позивачем здійснено оплату за контрактом № 0307 від 03.07.2020 в сумі 5732,61 євро на рахунок отримувача MM FROHNLEITEN GMBH, що відповідає сумі зазначеній в заявці на купівлю іноземної валюти від 10.05.2024 №40. 
Отже, позивач здійснив оплату партії стокового картону 31119-0280/GT1/Topcolor Special (щільність 280 г/мІ, формату 680х1030 мм, якість — «А стандарт, товар зі складу», УКТЗЕД-48101900, кількість 10,289 кг (нетто), ціна - 545 євро/1000 кг, загальна вартість - 5607,51 євро.
Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 15.05.2024 року № UA204020/2024/000028/1 не вбачається, яким саме чином зазначення в платіжних документах лише контракту, без зазначення реквізитів документу на підставі якого здійснено платіж вплинули на визначення митної вартості товару декларантом, оскільки сума в поданій позивачем митній декларації, відповідає сумі зазначеній в експортному інвойсі № 2752719-0001/01 від 13.05.2024 та становить 12682,61 євро.
Отже, оскільки відповідно до експортного інвойсу від 13.05.2024 №2752719-0001/01 загальна вартість товару становить 12682,61 євро, і вказаним рахунком (інвойсом) визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, вагу та ціну. Ціна товару в експортному інвойсі від 13.05.2024 №2752719-0001/01 (12682,61 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД 24UА204020012750U0 від 14.05.2024 (графа 22), а тому тому позивачем було надано усі документи передбачені статтею 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.
Таким чином, з огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції констатує, що прийняте Рівненською митницею рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки подані декларантом відповідачу документи надавали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору, тобто за основним методом, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів підлягає скасуванню.
Таким чином, апеляційна скарга Рівненської митниці не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі № 460/9124/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська