Справа № 161/4052/26 
Провадження № 2/161/3455/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
28 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Пахолюка А.М.
при секретарі – Корнійчук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2025 між ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 491440-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з умовами Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 7000 грн., строком на 16 тижнів, з фіксованою процентною ставкою, що становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту – 1400 грн. ТзОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 .
Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 15.02.2026 року утворилася заборгованість в розмірі 19810 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000 грн., суми прострочених платежів по процентах – 7910 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 3500 грн., суми прострочених платежів за комісією – 1400 грн.
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 491440-КС-002 про надання кредиту від 27.08.2025 року в сумі 19810 грн., та понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. 
За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що 27.08.2025 між ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 491440-КС-002 про надання, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з умовами Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 7000 грн., строком на 16 тижнів, з фіксованою процентною ставкою, що становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту – 1400 грн. ТзОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, шляхом перерахування коштів на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 .
Пунктом 2.1 Договору визначено, що Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика».
Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів від 27.08.2025 року.
Разом з тим, станом на 15.02.2026 року утворилася заборгованість в розмірі 19810 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000 грн., суми прострочених платежів по процентах – 7910 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 3500 грн., суми прострочених платежів за комісією – 1400 грн.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим у неї утворилась заборгованість перед ТзОВ «Бізнес позика» в розмірі 19810 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000 грн., суми прострочених платежів по процентах – 7910 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 3500 грн., суми прострочених платежів за комісією – 1400 грн.
Однак суд, не погоджується з розрахунком суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ, наданим позивачем, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнний стан введено з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року і триває дотепер.
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України на період воєнного стану.
Згідно розрахунку, який наданий позивачем, останнім здійснено нарахування відсотків за ст. 625 ЦК України за період з 11.09.2025 року по 13.02.2026 року, який складає 3500 грн., тобто в період дії воєнного стану на території України.
З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 491440-КС-002 від 27.08.2025 року в розмірі 16310 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000 грн., суми прострочених платежів по процентах – 7910 грн., суми прострочених платежів за комісією – 1400 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2191 грн. 95 коп. пропорційно частині задоволених вимог (82,33 %).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,-
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 491440-КС-002 від 27.08.2025 року в розмірі 16310 (шістнадцять тисяч триста десять) грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000 грн., суми прострочених платежів по процентах – 7910 грн., суми прострочених платежів за комісією – 1400 грн.
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 2191 (дві тисячі сто дев`яносто один) гривень 95 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411;
Відповідач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного тексту заочного рішення 28 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Пахолюк А.М.