КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/18978/25 Головуючий у суді І інстанції: Фролова І.В.
провадження № 22-ц/824/10020/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Нежури В.А., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Григораш Катерини Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В., вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Григораш К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасуваит та направити справу до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що про судове засідання, призначене на 10.02.2026 року на 10.15 год. було повідомлено виключно відповідача та представника відповідача, що є порушенням ст. 128 ЦПК України. Ані позивач, ані його представник повідомлені не були взагалі в жодний спосіб. Матеріали справи не містять жодного підтвердження чи доказу щодо повідомлення позивача, його представника про призначене судове засідання на 10.02.2026 р. на 10.15 год.
Щодо повідомлення сторін, зокрема позивача та його представника про таке призначене судове засідання на 17.02.2026 року на 13.30 год., представник апелянта зазначив, за результатом визначення дати та часу судового засідання - 17.02.2026 року на 13.30 год. під розписку було ознайомлено виключно відповідача та його представника (розписка долучена до матеріалів справи, наступною за протоколом судового засідання від 10.02.2026 р.).
Також зазначав про те, що повістки про виклик у судове засідання, призначене на 17.02.2026 року згідно довідок були доставлені 15.02.2026 року після 23.30 год, - тобто пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання - а фактично лише за 2 дні до судового засідання, що є порушенням ч.5 ст. 128 ЦПК України, а відповідно не є належним повідомленням про дату та час судового засідання.
28 квітня 2026 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Аваєвої Н.В., в якій просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки просила поновити строк на подачу відзиву як пропущеного з поважних причин, посилаючись на те, що адвокат Аваєва Н.В. є головою ГО «ВГР «Святоче», яка з 20.04.2026 року по 24.04.2026 року перебувала у запланованій відпустці та в цей час із зазначених причин не здійснювала свою адвокатську діяльність (а.с. 24 том 2). 
Ухвала про відкриття апеляційного провадження надійшла до ЕКЕС представника 17.04.2026 року о 13 год. 22 хв. (а.с. 24 зворот-25 том 2).
Між тим, зауважила, що відповідачка не має електронного кабінету, у паперовому вигляді ухвалу суду про вікдриття провадження від 14.04.2026 року та матеріали апеляційної скарги не отримувала.
Таким чином вважає, що вказані вище обставини є об`єктивними та непереборними, що завадили стороні позивача вчасно реалізувати свої процесуальні права на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк - протягом семи днів з моменту отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Суд апеляційної інстанції вважає наведені у відзиві на апеляційну скаргу обставини, як підставу пропуску строку поважними та приходить до висновку про поновлення строку представнику ОСОБА_2 - адвокату Аваєвої Н.В. для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги представник відповідачки зокрема вказувала, що позивач отримував свповіщення (окремо від представника Буц О.В.) про дати і час судових засідань, але своїм правом явки до суду не скористався та не повідомляв суд про поважність причин неприбуття, клопотань про відкладення судових засідань або розгляд без його участі не подавав.
Вважає, що невчинення представником - адвокатом Григораш К.М. жодний дій з метою отримання доступу до справи через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» також не може бути виправданням, оскільки це пов`язано з бездіяльністю самого представника позивача у справі.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що у судове засідання 10 лютого 2026 року та 17 лютого 2026 року позивач не прибув, про час та місце слухання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також номер телефону НОМЕР_1 .
Тому суд першої інстанції враховуючи вимоги цивільного процесуального законодавства, прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки, відповідно до яких суд міг би з`ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.
Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що 08.05.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Буц О.А. подав звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Гайворонський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 26.06.2025 року на 09 год. 30 хв. (а.с. 83-84 том 1).
З матеріалів справи вбачається, що судове засідання призначене на 26.06.2025 року відбулося, на якому були присутні відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Аваєва Н.В., представник позивача адвокат Буц О.А.. Наступна судове засідання було призначено судом на 26.08.2025 року. Вказані обставини підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 123-124 том 1).
В судовому засіданні, яке відбулося 26.08.2025 року, були присутні представник позивача адвокат Григораш К.М. та представник відповідача адвокат Аваєва Н.В.. Дату наступного судового засідання визначено судом - 09.10.2025 року. Вказані обставини підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 160 том 1). Про дату наступного судового засідання представників сторін повідомлено під розписку (а.с. 161 том 1).
Відповідно до довідки секретаря судового засідання, судове засідання 09.10.2025 року знято з розгляду у зв`язку з зайнятістю судді. Наступне судове засідання призначено на 07.11.2025 року на 11 год. 30 хв. (а.с. 163 том 1).
Судове засідання призначене на 07.11.2025 року відбулось за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Григораш К.М., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача Аваєва Н.В .. Дату наступного судового засідання визначено судом - 18.12.2025 року. Вказані обставини підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 169 том 1).
Про дату наступного судового засідання сторін та їх представників повідомлено під розписку (а.с. 170 том 1).
Судове засідання, призначене на 18.12.2025 року о 09 год. 30 хв. не відбулось, а справу було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання у будівлі суду, про що судом було складено та долучено до матеріалів справи довідку. Також в довідці було зафіксовано, що наступне судове засідання відбудеться 13.01.2026 року о 10 год. 30 хв. (а.с. 175 том 1).
Відповідно до довідки суду від від 13.01.2026 року, у зв`язку з відсутністю електропостачання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (а.с. 176 том 1). Дату наступного судового засідання у вказаній довідці суду не зазначено.
Разом з тим в матеріалів справи міститься розписка, в якій повідомлено представника відповідача адвоката Аваєву Н.В. та відповідача ОСОБА_2 про дату наступного судового засідання - 10.02.2026 року о 10 год. 15 хв. (а.с. 177 том 1).
Однак матеріали справи не містять доказів про повідомлення у судове засідання на 10.02.2026 року позивача або ж його представника.
Згідно долучченого до матеріалів справи протоколу судового засідання, призначеного на 10.02.2026 року вбачається, що участь у такому засіданні приймали представник відповідача та відповідач. Наступне судове засідання призначено на 17.02.2026 року на 13 год. 30 хв. (а.с. 192 том 1).
За результатом визначення дати та часу судового засдіання 17.02.2026 року на 13 год. 30 хв. під розписку було ознайомлено виключно відповідача та його представника (а.с. 193 том 1).
В матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного документу «Судової повістки про виклик до суду», а саме третій особі Гайворонському відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціх (м. Одеса) (а.с. 194 том 1), представнику позивача - адвокату Буц О.А. (а.с. 195 том 1), представнику відповідача - адвоката Аваєвій Н.В. (а.с. 196 том 1). 
Також судом першої інстанції надійслано судову повістку на поштову адресу АДРЕСА_1 , безпосередньо позивача - ОСОБА_1 , однак доказів отримання вказаної повістки матеріали справи не містять (а.с. 197 том 1).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).
Згідно із частинами першою-третьою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).
У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 липня 2023 року у справі № 755/20634/21.
Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.
У постановах Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18, від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16, від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2023 року у справі № 557/1799/21.
Таким чином, положення ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дисциплінують позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.
Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18(пункти 135-139) та викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2025 року у справі 203/3889/23 (провадження № 61-6021св24).
Встановлені апеляційним судом обставини, у своїй сукупності свідчать про відсутність правових підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача у судове засідання, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів повідомлення сторони позивача про судове засідання, яке було призначено 10.02.2026 року о 10 год. 15 хв..
Також, суд першої інстанції направляючи судову повістку представнику позивача - адвокат Буц Олександру Анатолійовичу, про наступне судове засідання - 17.02.2026 року на 13 год. 30 хв., не врахував, що адвокат Буц О.В., який представляв інтереси позивача, з 08.07.2025 року було зупинено право на занняття адвокатською діяльністю (а.с. 232 том 1).
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, представник позивача - адвокат Григораш Катерина Михайлівна подала докази на підтвердження повноважень позивача в суді, а саме договір про № Ф-458 про надання правничої (правової) допомоги від 10 квітня 2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію оредру серія АА № 1573814, доручення адвокатського об`єднання «Антеверіс» (а.с.154-159 том 1).
Таким чином, у суду першої інстанції були наявні відомості про такого представника, для можливості направлення повістки такому представнику в електронний кабінет підсистеми Електронний суд системи ЄСІТС. Однак доказів направлення судових повісток зокрема адвокату Григораш К.М. матеріали справи не містять.
Вказаних обставин, під час вирішення питання щодо належного повідомлення представника позивача суд першої інстанції не врахував.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що судові повістки про повідомлення учасників судового процесу про судове засідання на 17.02.2026 року на 13 год. 30 хв. надсилались 15.02.2026 року після 23 год. 30 хв..
Відповідно до ч. 6 ст. 272 ЦПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Таким чином, направляючи судову повістку 15.02.2026 року, про призначене судове засідання на 17.02.2026 року, суд першої інстанції порушив норми процесуального законодавства (ч. 5 ст. 128 ЦПК України), тому відповідно не є належним повідомленням про дату та час судового засідання.
Що стосується судової повістки про направлення позивачу, про призначене судове засідання на 17.02.2026 року, на його поштову адресу (а.с. 197 том 1), суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання такої повістки позивачем, а тому відсутні підстави вважати, що позивач був повідомлений наленим чином про судове засідання на 17.02.2026 року.
Суд першої інстанції на вищезазначене належної уваги не звернув та, у порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, безпідставно своєю ухвалою залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.
Доводи представника відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що в жодному засіданні інший представник позивача - адвокат Григораш К.М., а ні усно, а ні письмово не повідомляля суд про те, що вона є єдиним представником позивача або про те, що повноваження іншого представника припиненні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки при наявності підтвердження повноважень адвоката Григораш К.М. представляти інтереси позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції мав можливість повідомити про розгляд справи (дати судових засідань) також адвоката Григораш К.М., як представника позивача.
Доводи представника відповідача викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що адвокат Григораш К.М. мала бути обізнана з роботою підсистеми «Електронний суд», як користувач, тому мала змогу і отримати автоматичний доступ до справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказані обставини не позбавляють суд обов`язку повідомляти учасників справи про розгляд справи, в тому числі щодо повідомолення сторін про дату та місце судового засідання.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є обґрунтованими.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Григораш Катерини Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «08» червня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.А. Нежура

С.Г. Музичко