Справа № 643/19029/25
Провадження № 2/643/1719/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026   

01 червня 2026 року місто Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Сугачової О.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Кошельок» в особі представника Гурського Г.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 , якою просить стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 3567608163-491579 від 13.10.2021 у загальному розмірі 18 628,50 грн, з яких: 5 500,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 13 128,50 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Також суму судових витрат у розмірі 2 422,40 грн та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 13.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» було укладено Договір № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір, Кредитний договір), на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі. Договір укладено в електронній формі. ТОВ «Кошельок» виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 18 628,50 грн, з яких: 5 500,00 грн – заборгованість за сумою кредиту; 13 128,50 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача разом із судовими витратами в сумі 2 422,40 грн та витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Відповідачці направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Скользнєва В.В. подала до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи свої доводи зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази надання кредитних коштів відповідачці, тобто матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Кошельок» умов Договору № 3567608163-491579 від 13.10.2021 здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок відповідачки шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Крім того, матеріали справи не містять даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті Договору, саме ОСОБА_1 . Відсотки за користування кредитом нараховані понад строк кредитного договору. Таким чином, сума відсотків, яка могла би бути пред`явлена до стягнення не повинна перевищувати 2 238,50 грн. Також представник відповідачки просить стягнути з позивача ТОВ «Кошельок» на користь відповідачки понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. 
У свою чергу, від позивача відповідь на відзив до суду не надходила. 
Між тим, представником позивача до суду подано додаткові пояснення у справі, якими останній підтримав доводи, викладені у позовній заяві, а також просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, від АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь та рух грошових коштів по рахунку, спеціальним платіжним засобом до якого є банківська картка № НОМЕР_1 за період з 12.10.2021 по 14.10.2021.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим 
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 13.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» було укладено Договір № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір, Кредитний договір). (а.с.9-13,18-22).
Кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документа з використанням електронних підписів сторін.
Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» (далі - Правила) визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 
Так, на офіційному веб-сайті ТОВ «Кошельок» (https://koshelok.ua/ru/yuridicheskaya informacziya/) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Кошельок», розміщена повна інформація щодо Договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примирний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів (діючи на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Кошельок» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
Кредитний договір разом із Правилами надання кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з якими відповідачка попередньо була ознайомлена.
Умовами Договору визначено, що Товариство надало відповідачці кредит у сумі 5 500,00 грн на засадах строковості, зворотності платності, а відповідачка зобов`язалася ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору). Тип кредиту – споживчий кредит. Проценти за користування кредитом – 2 346,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,85% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.3.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3.3 Договору). Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% від фактичного залишку за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду (п. 1.3.3.1 Договору). Тип процентної ставки за цим Договором – фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 3.4, п. 3.5, п. 3.6 цього Договору (п. 1.4 Договору). Кредит надається строком на 22 (двадцять дві доби) днів, (далі – «лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця (п. 2.1 Договору). 
Відповідно до п. 2.2 Договору, сторони погодили, що встановлений п. 2.1 Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Положеннями п. 3.5 Договору визначено, що Сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п. 2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами, зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою, визначеною п. 3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 2,2% за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,85% розповсюджуються на весь період користування кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 2.1 Договору. 
Пунктом 3.6. Договору встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8 цього Договору. 
Також, відповідно до умов Договору, кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідачки, який зазначено нею в особистому кабінеті. 
Наведені умови кредитування, які, серед іншого, відображені також і в Паспорті споживчого кредиту, підписано відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
Підписавши 13.10.2021 Договір № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Так, оскільки в матеріалах справи на підтвердження укладення Кредитного договору наявні докази, які містять всі істотні умови Кредитного договору, зокрема, суму кредиту, строк користування кредитом, процентну ставка за користування кредитом, які підписані електронним підписом відповідачки, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідачка підписала Кредитний договір та була проінформована про всі істотні його умови.
Зазначений Кредитний договір відповідачкою ОСОБА_1 не оспорювався, у передбаченому законом порядку не визнаний недійсним/нікчемним. Доказів протилежного суду не надано. 
Як встановлено судом, ТОВ «Кошельок» свої зобов`язання перед відповідачкою ОСОБА_1 за Договором виконало та надало їй 13.10.2021 о 15:13 годині кредит у розмірі 5 500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 . (а.с.16-17).
Також, як вбачається із відповіді АТ «Універсал Банк» та Руху грошових коштів по рахунку відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 , за період з 12.10.2021 по 14.10.2021, наданих на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , Банком було емітовано картку № НОМЕР_1 та відкритий банківський рахунок НОМЕР_3 . 13.10.2021 о 15:13 годині на платіжну картку № НОМЕР_1 було зарахування коштів від KOSHEL OK у сумі 5 500,00 грн. (а.с.20-29).
Відтак, суд відхиляє доводи представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Скользнєвої В.В. щодо відсутності в матеріалах справи доказів виконання ТОВ «Кошельок» умов Договору № 3567608163-491579 від 13.10.2021 та надання кредитних коштів відповідачці, а також щодо відсутності в матеріалах справи даних, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу саме відповідачці ОСОБА_1 , оскільки такі доводи та твердження є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються дослідженими у справі доказами.
Також, суд вважає безпідставними посилання представника відповідачки на те, що відсотки за користування кредитом нараховані незаконно та поза межами строку дії Кредитного договору, з огляду на таке.
Судом встановлено, що відповідачка  ОСОБА_1 , відповідно до банківської виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 , отримавши кредитні кошти від позивача, користувалася кредитним лімітом, проводила операції тощо. 
Однак, у процесі користування кредитними коштами, відповідачка ОСОБА_1 не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Детальному розрахунку заборгованості за Договором № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 13.10.2021 та підтверджується банківською випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_1 . 
Як вже зазначалося вище, умовами Кредитного договору визначено, що кредит відповідачці надається строком на 22 дні, (далі – «Лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 2.2 Договору, сторони погодили, що встановлений п. 2.1 Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Водночас сторонами погоджено, що у разі недотримання відповідачкою вимог п. 2.2 Договору, в дію вступають положення п. 3.5, п. 36, п. 3.7 Договору щодо умов продовження періоду користування кредитом та збільшення відсоткової ставки. 
Судом з матеріалів справи вбачається, що протягом Лояльного періоду (п. 2.1 Кредитного договору) відповідачка ОСОБА_1 всіх відсотків або частини відсотків за користування кредитом не здійснила, а тому відповідно до п. 3.6. та п. 3.7. Кредитного договору, строк користування кредитними коштами відповідачці було продовжено на 90 днів, тобто з 04.11.2021 (наступний день після закінчення Лояльного періоду) до 01.02.2022, за ставкою 2,2% на добу (п. 3.5 Договору).
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено розмір нарахованих відсотків, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування.
При цьому, відповідачка у добровільному порядку нараховану заборгованість за Договором № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, не погасила.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов Кредитного договору. 
Відповідачкою у справі та її представником не спростовано обставин отримання та використання відповідачкою кредитних коштів, розмір заборгованості, зазначений в наданому позивачем розрахунку.
Інші доводи представника відповідачки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На час розгляду справи в суді відповідачкою та її представником не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відтак, суд дійшов висновку, що знаходить своє підтвердження обставина наявності у відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за Договором № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 13.10.2021, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Кошельок» у повному обсязі.
Далі, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат.
Згідно із платіжною інструкцією № 4129 від 16.10.2025 при пред`явленні позовної заяви до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.1).
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, суд зазначає таке.
За приписами ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). 
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. 
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. 
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). 
Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію Витягу з Договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 12.02.2025, копію Додатку від 15.10.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 12.02.2025, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. (а.с.26-27,29).
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, всупереч вимог ст. 137 ЦПК України, стороною позивача не подано до матеріалів справи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не подано акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт, а також жодних доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу саме в розмірі 10 000,00 грн.
Разом із цим, у відзиві на позовну заяву представник відповідачки просить суд стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 6 000,00 грн. 
В силу ч. 2, ч. 3, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на результат вирішення спору та задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку, що не підлягає задоволенню вимога представника відповідачки про стягнення з позивача на користь відповідачки судових витрат за надання правничої допомоги у сумі 6 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», ЄДРПОУ 40842831, заборгованість за Договором № 3567608163-491579 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 13.10.2021 у загальному розмірі 18 628 (вісімнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», ЄДРПОУ 40842831, судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Відмовити в іншій частині позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя О.О. Сугачова