Справа № 202/345/26
Провадження № 2/202/2378/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра в складі:
судді Доценко С.І.
за участю секретаря Тарасової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Авдіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому просять визнати за кожним право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м.
В обґрунтування позову зазначено, що право спільної приватної власності в рівних частинах квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації міста Донецька, про що свідоцтві про право власності на житло зроблено реєстраційний напис в реєстрову книгу №26 за реєстровим № 4895 № 01 червня 2001 року. Право спільної часткової власності на вище вказану квартиру підтверджуються технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у приватній, спільній (сумісній або частковій) власності по вулиці комунальній в будинку АДРЕСА_1 . Право власності на 1/3 частину вище вказаної квартири 16 жовтня 2025 року на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 28.07.2025 року по справі № 202/12992/24 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. 17 листопада 2025 року позивачі звернулися з відповідною письмовою заявою, реєстраційний номер 69986372, до державного реєстратора прав на нерухоме майно, виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області, щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Проте 20 листопада 2025 року № 81968253 отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Враховуючи, що право власності було оформлено до введення порядку реєстрації в Державному реєстрі і вони із-за окупації позбавлені можливості підтвердити право власності інформацією з БТІ, тому позивачі звертаються до суду для відновлення свого права власності.
Ухвалою суду від 13.01.2026 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 25.03.2026 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, проте ними було подано заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею загальною площею 46,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 травня 2000 року виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області. Згідно з реєстраційним написом в зазначеному свідоцтві право власності на вказану квартиру було зареєстровано в Донецькому бюро технічної інвентаризації, про що 01.06.2001 року було здійснено запис за реєстровим № 4895.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , квартира має загальну площу 46,50 кв.м., житлову – 29,60 кв.м., що складається з кімнати – 18,60 кв.м., що складається з кімнати – 11,00 кв.м., кухні – 6,20 кв.м., вбиральні – 3,0 кв. м., коридору – 4,80 кв. м., вбудованої шафи – 2,20 кв.м. та балкону – 0,70 кв.м.
Місто Авдіївка відноситься до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 р.
З метою проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 із заявою про державну реєстрацію права власності.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 20.11.2025 року за № 81968253 позивачам було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим що подані документи не відповідають вимогам встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Загальновідомим та таким, що не підлягає доказуванню у даній справі, є факт, що починаючи з 07.04.2014 м. Донецьк тимчасово окуповано, що також визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.
Суду не надано доказів переміщення КП «БТІ м. Донецька» з м. Донецька, як не надано і доказів евакуації реєстраційних справ щодо нерухомого майна з м. Донецька.
Відтак, суд приходить до висновку, що станом на день розгляду справи доступу до реєстраційних справ, які зберігаються у КП «БТІ м. Донецька», позивач та державні реєстратори не мають.
Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до рішення від 20.11.2025 року за № 81968253 позивачам було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим що подані документи не відповідають вимогам встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Таким чином, судом встановлено, що позивачі дійсно отримали право приватної спільної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 травня 2000 року виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області і право власності на квартиру було зареєстроване у встановленому законом порядку, який діяв на час укладення правочину.
Враховуючи, що право власності було отримане до 01.01.2013 року, відомості про державну реєстрацію зберігались в КП «Донецьке БТІ» в м. Донецьку, яке з 2014 року є окупованим. Правочин не був внесений до Державного реєстру права власності на нерухоме майно, після початку його функціонування, тому що документація про реєстрацію права власності в КП «Донецьке БТІ» залишилась на окупованій території. А тому власники позбавлені можливості підтвердити реєстрацію права власності в позасудовому порядку і це є перешкодою в реалізації позивачами свого права власності.
Позовні вимоги про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності ґрунтується на положеннях ст.370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.  У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 
Суд виходить із рівності часток всіх співвласників, тому що не надано доказів про будь-які домовленості про інше та інші докази передбачені законом. Враховуючи , що відповідно до правовстановчих документів квартира належить трьом співвласникам, то їх частки є рівними, по 1/3 частці кожному.
Тому, суд вважає що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 268,354, ЦПК України, ст.392 ЦК України суд,-
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Авдіївської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 часту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 46,50 кв.м., житлову – 29,60 кв.м., що складається з кімнати – 18,60 кв.м., що складається з кімнати – 11,00 кв.м., кухні – 6,20 кв.м., вбиральні – 3,0 кв. м., коридору – 4,80 кв. м., вбудованої шафи – 2,20 кв.м. та балкону – 0,70 кв.м.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 46,50 кв.м., житлову – 29,60 кв.м., що складається з кімнати – 18,60 кв.м., що складається з кімнати – 11,00 кв.м., кухні – 6,20 кв.м., вбиральні – 3,0 кв. м., коридору – 4,80 кв. м., вбудованої шафи – 2,20 кв.м. та балкону – 0,70 кв.м.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 19 травня 2026 року.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб - адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Суддя        С.  І.  Доценко