154/1267/26 
2/154/1045/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
09 червня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
26 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 33 185 грн.
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 102239685, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 10 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії та інших платежів, передбачених кредитним договором.
Позивач зазначив, що кредитний договір був укладений в електронній формі шляхом реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі первісного кредитора, створення особистого кабінету, заповнення заявки на отримання кредиту, зазначення відповідачем банківської картки для зарахування кредитних коштів, направлення відповідачу проєкту кредитного договору та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На обґрунтування факту надання кредитних коштів позивач послався на те, що первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував відповідачу кредитні кошти на платіжну картку, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору.
Крім того, позивач вказав, що 25 червня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року у загальній сумі 33 185 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10 000 грн, простроченої заборгованості за процентами - 22 485 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту - 700 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.
Також ухвалою суду від 01 квітня 2026 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано в Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» інформацію про емітування відповідачу платіжної картки № НОМЕР_1 та про зарахування на неї кредитних коштів за період з 26 лютого 2024 року по 04 квітня 2024 року.
26 травня 2026 року на адресу суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою про отримання рекомендованого повідомлення, однак у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених позовних вимог відповідач до суду не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним повідомленням його про дату, час та місце розгляду справи, неподанням ним відзиву на позовну заяву, а також відсутністю заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд постановив проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей 223, 280 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З наданої позивачем копії договору про споживчий кредит № 102239685 вбачається, що 14 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладено договір про споживчий кредит № 102239685.
У вступній частині договору зазначено, що ТОВ «МІЛОАН» є фінансовою установою, яка внесена до Державного реєстру фінансових установ та має право надавати кошти в позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту. Позичальником у договорі зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 .
Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у загальному розмірі і на умовах, визначених договором.
Згідно з пунктом 1.2 договору сума кредиту становить 10 000 грн. Кредит надано позичальнику строком на 105 днів з 14 лютого 2024 року, а дата повернення кредиту визначена як 29 травня 2024 року.
Пунктом 1.3.1 договору встановлено, що пільговий період становить 15 днів і настає з дати видачі кредиту та завершується 29 лютого 2024 року.
Відповідно до пункту 1.3.2 договору поточний період кредитування становить 90 днів, починається з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду, та закінчується 29 травня 2024 року, тобто датою остаточного погашення заборгованості.
За пунктом 1.4 договору загальна сума грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором на дату укладення договору складала 33 185 грн і включала: 10 000 грн - суму кредиту за пунктом 1.2 договору; 700 грн - комісію за надання кредиту за пунктом 1.5.1 договору; 2 485 грн - проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду за пунктом 1.5.2 договору; 20 700 грн - проценти за користування кредитом протягом поточного періоду за пунктом 1.5.3 договору.
У цьому ж пункті договору зазначено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 23 185 грн, а орієнтовна реальна річна процентна ставка визначена у розмірі 63 700,01 відсотків річних.
Пунктом 1.5 договору визначено, що проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, з урахуванням умов договору.
Відповідно до пункту 1.5.1 договору комісія за надання кредиту нараховується одноразово за ставкою 7 відсотків від суми кредиту та становить 700 грн. Зазначена комісія нараховується за надання позичальнику кредиту за цим договором.
Згідно з пунктом 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1 785 грн і нараховуються за ставкою 1,19 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом у пільговому періоді.
Відповідно до пункту 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 20 700 грн і нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом поточного періоду.
За пунктом 1.6 договору тип процентної ставки за цим договором визначено як фіксований. Водночас у пункті 1.6.1 договору зазначено, що сторони погодили порядок застосування різних процентних ставок залежно від періоду користування кредитом.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково шляхом переказу на рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з пунктом 2.2.1 договору позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом за пільговою ставкою 1,19 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом у пільговому періоді.
Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що з наступного дня після завершення пільгового періоду, якщо кредит не погашений у повному обсязі, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до пункту 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, визначеною пунктом 1.5.3 договору, як фіксований процент від суми кредиту щоденно, крім випадків, коли за умовами договору підлягає застосуванню інша процентна ставка.
Пункт 2.3.1 договору передбачає, що у разі, якщо позичальник протягом строку користування кредитом сплачує на користь кредитодавця суму, достатню для погашення нарахованих процентів, комісії та іншої заборгованості, договір може бути продовжений у порядку, визначеному договором.
Пунктом 2.3.2 договору врегульовано умови додаткової пролонгації строку кредитування. У договорі наведено таблицю, за якою сума платежу для пролонгації залежить від строку продовження дії договору: 3 дні - 7 відсотків комісії, 7 днів - 7 відсотків комісії, 15 днів - 10 відсотків комісії. Умови додаткової пролонгації пов`язані зі сплатою позичальником платежу на користь кредитодавця та можуть застосовуватися з урахуванням положень договору щодо продовження строку кредитування.
Відповідно до пункту 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором строк, але не пізніше дати остаточного погашення, визначеної у пункті 1.4 договору.
Згідно з пунктом 2.4.2 договору, у разі спливу визначеного договором строку кредитування, починаючи з дня, наступного за днем остаточного погашення заборгованості, у позичальника виникає прострочена заборгованість. У цьому ж пункті зазначено, що кредитодавець має право нараховувати проценти за користування кредитом до моменту фактичного погашення заборгованості.
Пунктом 2.5 договору передбачено, що у разі прострочення виконання грошових зобов`язань позичальник сплачує платежі у порядку, визначеному договором, а кредитодавець має право вживати заходів щодо врегулювання простроченої заборгованості.
Згідно з пунктом 2.6 договору погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення коштів на рахунок кредитодавця. Черговість спрямування коштів визначена договором, зокрема кошти спрямовуються на погашення простроченої заборгованості, процентів, комісій та основної суми кредиту відповідно до умов договору.
Пунктом 2.7 договору визначено, що усі платежі за кредитним договором повинні здійснюватися позичальником у національній валюті України - гривні.
Згідно з пунктом 2.8 договору, для визначення будь-яких обставин виконання грошових зобов`язань або будь-якої їх частини застосовуються дані бухгалтерського обліку кредитодавця та інша інформація, яка міститься в інформаційних системах кредитодавця.
У розділі 3 договору визначено права та обов`язки сторін. Зокрема, пунктами 3.1.1-3.1.4 договору передбачено обов`язки кредитодавця надати позичальнику кредит у сумі, передбаченій пунктом 1.2 договору, приймати платежі від позичальника, надавати інформацію щодо стану заборгованості та виконувати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом 3.2.6 договору передбачено право кредитодавця відступати, передавати або іншим чином відчужувати свої права за договором повністю або частково на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії договору без згоди позичальника.
Згідно з пунктом 3.3 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі, передбачені договором, у строки та порядку, визначені договором.
Відповідно до пункту 3.4 договору позичальник має право достроково повернути кредит повністю або частково, отримувати інформацію про стан заборгованості та інші відомості щодо виконання договору.
У пункті 4 договору визначено відповідальність сторін. Зокрема, пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів він несе відповідальність відповідно до умов договору та вимог законодавства.
У розділі 5 договору викладено гарантії та запевнення позичальника. Позичальник підтвердив, що укладення цього договору здійснюється добровільно, умови договору йому зрозумілі, інформацію щодо кредиту він отримав до укладення договору, а також підтвердив достовірність наданих ним персональних даних.
Пунктом 6.1 договору передбачено, що кредитний договір укладений в електронній формі в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» через особистий кабінет позичальника.
Згідно з пунктом 6.3 договору позичальник підтвердив, що цей договір укладено шляхом направлення кредитодавцем оферти та її акцепту позичальником. Акцепт договору здійснено в електронній формі шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пункту 6.5 договору підписання договору здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був надісланий позичальнику на його засіб зв`язку. У договорі зазначено одноразовий ідентифікатор 313353.
Пунктом 7.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
У пункті 9.1 договору сторони погодили, що кредитний договір є самостійним кредитним договором, який містить істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідають вимогам законодавства. У цьому ж пункті зазначено, що визнання недійсним, неукладеним або нікчемним будь-якого додатку, документа, що є частиною договору, або окремих умов договору не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність кредитного договору в цілому.
До кредитного договору додано графік платежів за договором про споживчий кредит № 102239685 від 14 лютого 2024 року. Зі змісту графіка вбачається, що на дату укладення договору загальна сума кредиту становила 10 000 грн, строк кредитування - 105 днів, загальна сума платежів за договором - 33 185 грн, з яких 10 000 грн - сума кредиту, 700 грн - комісія за надання кредиту, 1 785 грн - проценти за пільговий період, 20 700 грн - проценти за поточний період. Датою остаточного платежу у графіку визначено 29 травня 2024 року.
Також до договору додано заяву на отримання кредиту № 102239685 від 14 лютого 2024 року, у якій позичальником зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані, адресу реєстрації та номер мобільного телефону. У заяві вказано суму кредиту 10 000 грн, строк кредиту 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, проценти за пільговий період 1,19 % на день, проценти за поточний період 2,30 % на день, комісію за надання кредиту 7 % від суми кредиту, а також платіжну картку VISA DEBIT CLASSIC № НОМЕР_1 , на яку позичальник просив перерахувати суму кредиту.
У додатку № 3 до договору зазначено додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором, зокрема номер телефону позичальника НОМЕР_3 .
З довідки ТОВ «МІЛОАН» від 10 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір про споживчий кредит № 102239685 від 14 лютого 2024 року, був ідентифікований товариством в обмежено відповідальністю «МІЛОАН». У довідці зазначено, що акцепт позичальником пропозиції підписання договору здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також у довідці наведено одноразовий ідентифікатор 313353, дату і час його підписання - 14 лютого 2024 року о 04 годині 22 хвилини, а також номер телефону, на який направлено одноразовий ідентифікатор, - НОМЕР_3 .
З анкети-заяви на кредит № 102239685, створеної 14 лютого 2024 року, вбачається, що позичальником зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі картки № НОМЕР_4 , адресу реєстрації: АДРЕСА_1 .
У цій анкеті-заяві також зазначено фінансові умови кредиту: сума кредиту - 10 000 грн, загальний строк кредитування - 105 днів, дата повернення кредиту - 29 травня 2024 року, сума до повернення - 33 185 грн. Комісія за надання кредиту визначена у розмірі 700 грн, що становить 7 відсотків від суми кредиту; проценти за користування кредитом - 1 785 грн за ставкою 1,19 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та 20 700 грн за ставкою 2,30 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
В анкеті-заяві зафіксовано, що позичальник надав згоду на звернення до бюро кредитних історій та на правила кредитування. Також зазначено, що канал залучення позичальника - сайт, а ІР-адреса, з якої подано заяву, - 91.201.146.116.
У таблиці проходження та розгляду заяви № 102239685 відображено хронологію її оформлення: заповнення заявки відбулося 14 лютого 2024 року о 05 годині 15 хвилин 39 секунд; автоматична перевірка - о 05 годині 19 хвилин 18 секунд; перевірка у БКІ - о 05 годині 19 хвилин 38 секунд; скоринг - о 05 годині 19 хвилин 38 секунд; підписання паспорту кредиту - з 05 години 19 хвилин 53 секунд до 05 години 22 хвилин 07 секунд; підписання договору - 14 лютого 2024 року о 05 годині 22 хвилини 07 секунд; оброблення - о 05 годині 22 хвилини 19 секунд.
На наступному аркуші анкети-заяви зазначено, що за результатом скорингу отримано показник 208.00, що віднесено до «зеленої зони». Також зафіксовано результат розгляду заяви: рішення - погоджено, дата рішення - 14 лютого 2024 року.
У цьому ж документі наведено погоджені умови кредитування за заявкою № 102239685: замовлена сума - 10 000 грн, замовлений строк - 15 днів, погоджена сума - 10 000 грн, погоджений строк - 15 днів, комісія за надання кредиту - 7 відсотків одноразово, ставка процентів - 1,19 відсотка за кожен день користування кредитом.
З платіжного доручення № 82826190 від 14 лютого 2024 року вбачається, що платником зазначено ТОВ «МІЛОАН», код платника 40484607, банк платника - АТ «СЕНС БАНК». Отримувачем платежу зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
У платіжному дорученні зазначено суму платежу 10 000 грн, валюту платежу - українська гривня. У реквізитах отримувача зазначено банк отримувача VISA та картковий рахунок отримувача № НОМЕР_1 . У призначенні платежу вказано: «Кошти згідно договору 102239685».
На виконання ухвали суду про витребування доказів Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» направило до суду повідомлення від 23 квітня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260420/108687-БТ, яке стосується запиту суду від 01 квітня 2026 року у справі № 154/1267/26.
У зазначеному повідомленні АТ КБ «ПриватБанк» вказало, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у банку емітовано картку № НОМЕР_5 , якій відповідає рахунок у форматі IBAN № НОМЕР_6 .
З наданої ТОВ «МІЛОАН» виписки за договором № 102239685 вбачається, що 14 лютого 2024 року за договором проведено дві початкові операції: нарахування комісії за оформлення кредиту у сумі 700 грн та нарахування кредиту у сумі 10 000 грн.
У подальшому в цій виписці відображено щоденне нарахування процентів за користування кредитом. Зокрема, у період з 15 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року проценти нараховувалися щоденно у сумі 119 грн, із зазначенням у призначенні операції нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.2 договору.
Таким чином, за пільговий період, який охоплював 15 календарних днів, позивачем у розрахунку відображено нарахування процентів у сумі 1 785 грн, що відповідає щоденному нарахуванню 119 грн протягом 15 днів.
Починаючи з 01 березня 2024 року, у виписці відображено нарахування процентів згідно з пунктом 1.5.3 договору у сумі 230 грн за кожен день користування кредитом.
Такі щоденні нарахування у сумі 230 грн відображені у виписці за період з 01 березня 2024 року по 29 травня 2024 року включно. Вказаний період відповідає поточному періоду кредитування після завершення пільгового періоду та до дати остаточного погашення заборгованості, визначеної договором.
За поточний період кредитування позивачем у розрахунку відображено нарахування процентів у загальній сумі 20 700 грн, що відповідає щоденному нарахуванню 230 грн протягом 90 днів.
Із зазначеної виписки вбачається, що розрахунок позивача сформовано виходячи з таких складових: 10 000 грн - сума кредиту, 700 грн - комісія за оформлення кредиту, 1 785 грн - проценти за пільговий період за ставкою 1,19 % на день, 20 700 грн - проценти за поточний період за ставкою 2,30 % на день.
З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року, складеної ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», вбачається, що новим кредитором зазначено ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», боржником - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
У цій виписці зазначено, що станом на 02 березня 2026 року заборгованість за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року становить 33 185 грн.
Зокрема, у виписці зазначено такі складові заборгованості: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн; прострочена заборгованість за комісією - 700 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 22 485 грн.
У цій же виписці зазначено, що строкова заборгованість за тілом кредиту, строкова заборгованість за процентами та строкова заборгованість за комісіями становлять 0 грн, а штрафні санкції - 0 грн.
У табличній частині виписки вказано дату укладення кредитного договору - 14 лютого 2024 року, дату відступлення права вимоги - 25 червня 2024 року, дату видачі кредитних коштів - 14 лютого 2024 року, дату спливу строку кредитування - 29 травня 2024 року, суму виданого кредиту - 10 000 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту - 10 000 грн, суму нарахованих процентів - 22 485 грн, суму нарахованої комісії - 700 грн, а також загальний залишок заборгованості - 33 185 грн.
Отже, за наданими позивачем розрахунками заборгованість відповідача сформована без урахування будь-яких погашень та складається із тіла кредиту у сумі 10 000 грн, комісії за надання кредиту у сумі 700 грн та процентів за користування кредитом у загальній сумі 22 485 грн.
З договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року вбачається, що між ТОВ «МІЛОАН» як кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як новим кредитором укладено договір, предметом якого є відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеними первісним кредитором із боржниками, перелік яких визначається у реєстрі боржників.
За умовами цього договору первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за відповідними кредитними договорами, а новий кредитор набув право вимагати від боржників виконання грошових зобов`язань, включаючи основну суму боргу, проценти, комісії та інші платежі, передбачені кредитними договорами.
З акта приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року вбачається, що сторонами підтверджено передачу реєстру боржників за цим договором. У акті зазначено, що загальна кількість боржників, права вимоги щодо яких передаються, становить 2806.
Також у матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 25 червня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» оплату згідно з договором відступлення права вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року.
З витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року вбачається, що до нового кредитора передано право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року.
У зазначеному витягу щодо відповідача наведено такі дані: дата надання кредиту - 14 лютого 2024 року, дата відступлення права вимоги - 25 червня 2024 року, загальний залишок заборгованості - 33 185 грн, у тому числі залишок за тілом кредиту - 10 000 грн, залишок за процентами - 22 485 грн, залишок за комісією - 700 грн.
З претензії ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» від 02 березня 2026 року № 23695375/3791 вбачається, що позивач повідомив ОСОБА_1 про набуття права вимоги за договором про споживчий кредит № 102239685 від 14 лютого 2024 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року.
У претензії зазначено, що станом на дату її складення заборгованість відповідача за кредитним договором становить 33 185 грн, з яких: 10 000 грн - основна сума боргу, 22 485 грн - проценти, 700 грн - комісія.
Позивач запропонував відповідачу добровільно погасити заборгованість за реквізитами ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Щодо процесуальних засад розгляду справи, повідомлення відповідача та оцінки доказів.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом наведеної норми саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу заявлених вимог, зокрема факту укладення кредитного договору, факту надання кредитних коштів, переходу права вимоги до нового кредитора, наявності та розміру заборгованості. Водночас відповідач має право надати відзив, заперечення та докази на спростування позовних вимог, однак таким правом у цій справі не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач на підтвердження заявлених вимог надав суду письмові докази, зокрема кредитний договір, анкету-заяву, довідку про ідентифікацію, платіжне доручення, документи щодо відступлення права вимоги, витяг з реєстру боржників, претензію та розрахунок заборгованості. Відповідач доказів погашення кредиту, сплати процентів чи комісії, а також доказів на спростування розрахунку позивача до суду не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною у справі розпискою про отримання рекомендованого повідомлення. Незважаючи на належне повідомлення, відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та доказів на спростування заявлених вимог не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Тому суд вирішує справу на підставі наданих позивачем та витребуваних судом доказів, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності. При цьому неподання відповідачем відзиву та його неявка в судове засідання не є самостійною підставою для задоволення позову, оскільки заявлені вимоги підлягають перевірці судом щодо їх доведеності та відповідності закону.
Щодо доведеності факту укладення кредитного договору в електронній формі.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Наданий позивачем договір про споживчий кредит № 102239685 від 14 лютого 2024 року за своїм змістом є правочином, спрямованим на виникнення між кредитодавцем та позичальником взаємних цивільних прав та обов`язків, а саме обов`язку кредитодавця надати грошові кошти та обов`язку позичальника повернути кредит і сплатити передбачені договором платежі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Кредитний договір № 102239685 укладено сторонами в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему ТОВ «МІЛОАН», що відповідає допустимій законом письмовій формі правочину.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
Зміст кредитного договору зафіксовано в електронному документі, який містить істотні умови кредитування, персональні дані відповідача, суму кредиту, строк кредитування, порядок нарахування процентів, комісію, дату остаточного повернення кредиту, номер платіжної картки та інші умови виконання зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Наданий кредитний договір містить погоджені сторонами умови щодо предмета договору, суми кредиту, строку користування кредитом, плати за кредит, порядку повернення кредиту та інших істотних умов, а тому є домовленістю сторін щодо виникнення кредитного зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що умовами договору № 102239685 визначено суму кредиту 10 000 грн, строк кредитування 105 днів, дату повернення кредиту 29 травня 2024 року, комісію за надання кредиту 700 грн, проценти за користування кредитом у пільговому періоді та поточному періоді, а також порядок укладення договору в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Із матеріалів справи вбачається, що договір № 102239685 містить усі істотні умови договору споживчого кредиту, а його укладення пов`язане з конкретними персональними даними відповідача: прізвищем, ім`ям та по батькові, РНОКПП, датою народження, паспортними даними, адресою реєстрації, номером телефону та номером платіжної картки.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Оскільки кредитний договір укладено через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця шляхом створення електронного документа та його підписання одноразовим ідентифікатором, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною.
Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «МІЛОАН» сформувало пропозицію укласти договір, а відповідач акцептував її в електронній формі через інформаційну систему кредитодавця.
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
З анкети-заяви та довідки про ідентифікацію вбачається, що відповідач заповнив заявку на отримання кредиту, зазначив свої персональні дані, погодив умови кредитування та підписав договір одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Із довідки про ідентифікацію вбачається, що акцепт договору відповідачем здійснено з використанням одноразового ідентифікатора 313353, який був направлений на номер телефону відповідача НОМЕР_3 . Дата і час підписання договору - 14 лютого 2024 року о 04 годині 22 хвилини.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення 14 лютого 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 102239685 в електронній формі.
Щодо доведеності факту надання кредитних коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За умовами договору № 102239685 ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося надати відповідачу кредит у сумі 10 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити платежі, передбачені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Обов`язок відповідача повернути кредитні кошти виникає за умови доведеності факту їх надання кредитодавцем.
Судом встановлено, що пунктом 2.1 договору передбачено надання кредитних коштів безготівково шляхом переказу на рахунок із використанням платіжної картки № НОМЕР_1 .
З платіжного доручення № 82826190 від 14 лютого 2024 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 10 000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 із призначенням платежу: «Кошти згідно договору 102239685».
З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що картка № НОМЕР_5 емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , і їй відповідає рахунок у форматі IBAN № НОМЕР_6 .
За таких обставин суд приходить до висновку, що факт надання відповідачу кредиту у сумі 10 000 грн за договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року підтверджений належними письмовими доказами.
Щодо переходу права вимоги до позивача.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
25 червня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т, за яким первісний кредитор передав новому кредитору права вимоги до боржників за кредитними договорами, визначеними у реєстрі боржників.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т від 25 червня 2024 року вбачається, що до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» передано право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 3.2.6 кредитного договору передбачено право кредитодавця відступати свої права за договором третім особам без згоди позичальника.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року. Водночас до нового кредитора перейшло право вимоги лише в тому обсязі та на тих умовах, які належали первісному кредитору і які відповідають вимогам закону.
Щодо заявленого розміру заборгованості та необхідності його перевірки судом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідач не надав суду доказів повернення кредиту, сплати процентів чи комісії, а тому суд виходить із наданих позивачем письмових доказів та перевіряє заявлений розмір заборгованості на відповідність умовам договору та вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За договором № 102239685 кінцевою датою повернення кредиту визначено 29 травня 2024 року. Доказів виконання відповідачем зобов`язання у цей строк матеріали справи не містять.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Оскільки відповідач не повернув кредит та не сплатив передбачені договором платежі у визначений договором строк, суд приходить до висновку про порушення ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Отже, право кредитора на одержання процентів за користування кредитом виникає з договору, однак розмір таких процентів не може суперечити імперативним вимогам закону.
Позивач заявив до стягнення заборгованість у загальній сумі 33 185 грн, яка складається з 10 000 грн тіла кредиту, 22 485 грн процентів за користування кредитом та 700 грн комісії за надання кредиту.
З наданого розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитом позивачем обчислено таким чином: 1 785 грн за пільговий період із 15 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року, виходячи із щоденного нарахування 119 грн, та 20 700 грн за поточний період із 01 березня 2024 року по 29 травня 2024 року, виходячи із щоденного нарахування 230 грн.
Арифметично такий розрахунок відповідає умовам договору щодо ставки 1,19 відсотка на день у пільговий період та 2,30 відсотка на день у поточний період. Водночас ці умови договору підлягають перевірці судом на відповідність Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо застосування до договору обмеження денної процентної ставки.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 відсоток.
Ця норма встановлює імперативне обмеження максимально допустимої денної процентної ставки за договором споживчого кредиту, тому суд зобов`язаний враховувати її при перевірці заявленого розміру процентів.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, умови договору споживчого кредиту, які передбачають денну процентну ставку понад встановлений законом граничний розмір, у частині такого перевищення не можуть бути застосовані судом при визначенні розміру заборгованості.
Судом встановлено, що договір про споживчий кредит № 102239685 укладено 14 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою щодо обмеження максимальної денної процентної ставки.
Умовами договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,19 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а протягом поточного періоду - за ставкою 2,30 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Такі договірні ставки перевищують максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України № 3498-IX, передбачено поетапні граничні розміри денної процентної ставки: протягом перших 120 днів - 2,5 відсотка, протягом наступних 120 днів - 1,5 відсотка.
Водночас зазначені перехідні положення за своєю правовою природою спрямовані на врегулювання переходу від попереднього правового регулювання до нового. Їх застосування має узгоджуватися з приписами Закону України № 3498-IX щодо поширення його дії на договори про споживчий кредит, укладені до набрання ним чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки кредитний договір № 102239685 укладено 14 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-IX, правовідносини сторін виникли вже за нового правового регулювання, яке передбачало обмеження максимальної денної процентної ставки розміром 1 відсоток.
За таких обставин умови кредитного договору № 102239685 від 14 лютого 2024 року щодо нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 1,19 відсотка та 2,30 відсотка за кожен день користування кредитом у частині перевищення 1 відсотка на день є такими, що не відповідають імперативному обмеженню, встановленому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 цього Закону не підлягають застосуванню судом при визначенні розміру заборгованості.
Разом з тим нікчемність умов договору у частині перевищення допустимого розміру денної процентної ставки не звільняє відповідача від обов`язку повернути фактично отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у межах, допустимих законом.
Щодо контрольного перерахунку процентів судом.
Суд враховує, що позивач заявив проценти за користування кредитом за період дії договору з 15 лютого 2024 року по 29 травня 2024 року, тобто за 105 днів користування кредитом після видачі кредитних коштів.
Сума кредиту становила 10 000 грн. Доказів часткового погашення тіла кредиту або процентів відповідачем матеріали справи не містять. Тому протягом усього заявленого позивачем періоду для нарахування процентів базою розрахунку залишається фактичний залишок кредиту у сумі 10 000 грн.
Максимально допустима денна процентна ставка відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» становить 1 відсоток.
Отже, допустимий розмір процентів за один день користування кредитом становить 100 грн, що складає 1 відсоток від суми кредиту 10 000 грн.
За 105 днів користування кредитом максимально допустима сума процентів становить 10 500 грн, тобто 100 грн ? 105 днів.
Позивач заявив до стягнення проценти у сумі 22 485 грн. Однак, з урахуванням обмеження денної процентної ставки 1 відсотком, до стягнення з відповідача можуть бути визначені проценти за користування кредитом лише у сумі 10 500 грн.
Різниця між заявленими позивачем процентами та допустимою сумою процентів становить 11 985 грн і не підлягає стягненню з відповідача.
Щодо комісії за надання кредиту.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Умовами кредитного договору передбачено одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 7 відсотків від суми кредиту, що становить 700 грн. Така комісія окремо зазначена в договорі, графіку платежів, заяві-анкеті та розрахунку заборгованості.
Суд враховує, що комісія заявлена позивачем як окрема складова заборгованості, передбачена договором, нарахована одноразово у дату видачі кредиту та не включена до бази нарахування процентів. Відповідач доказів сплати цієї комісії або заперечень щодо її нарахування не подав.
За таких обставин суд вважає вимогу про стягнення комісії за надання кредиту у сумі 700 грн обґрунтованою.
Загальний висновок щодо розміру заборгованості.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач довів факт укладення відповідачем кредитного договору № 102239685 від 14 лютого 2024 року, факт надання відповідачу кредиту у сумі 10 000 грн, факт переходу до позивача права вимоги за цим договором та факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання.
Водночас заявлений позивачем розмір процентів у сумі 22 485 грн визначено із застосуванням договірних ставок 1,19 відсотка та 2,30 відсотка на день, які перевищують встановлений законом граничний розмір денної процентної ставки 1 відсоток.
Тому позов підлягає частковому задоволенню.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року у загальній сумі 21 200 грн, яка складається з: 10 000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 10 500 грн - процентів за користування кредитом, визначених судом із урахуванням максимально допустимої денної процентної ставки 1 відсоток; 700 грн - комісії за надання кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 11 985 грн слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги заявлено на суму 33 185 грн, а задоволенню підлягають вимоги на суму 21 200 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1 700 грн 86 коп., виходячи з розрахунку: 21 200 грн ? 2 662 грн 40 коп. / 33 185 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що на підтвердження їх понесення позивач надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського об`єднання «АПОЛОГЕТ», договір про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги, акт надання правової допомоги № Л/19436 від 09 березня 2026 року та детальний опис наданих послуг.
З договору про надання професійної правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року вбачається, що він укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АПОЛОГЕТ». За умовами договору адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт - приймати та оплачувати такі послуги.
З акта надання правової допомоги № Л/19436 від 09 березня 2026 року вбачається, що адвокатським об`єднанням надано ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» правничу допомогу у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 102239685 від 14 лютого 2024 року. Вартість наданих послуг визначена сторонами у сумі 8 000 грн.
З детального опису наданих послуг до акта № Л/19436 від 09 березня 2026 року вбачається, що адвокатським об`єднанням виконано такі роботи: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години; погодження правової позиції клієнта у справі - 1 година 30 хвилин; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 години; подання заяви до суду від імені клієнта - 30 хвилин. Загальна тривалість наданих послуг становить 6 годин 30 хвилин, а їх загальна вартість - 8 000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлено.
За таких обставин, враховуючи наявність договору про надання правової допомоги, ордера, акта надання правової допомоги, детального опису виконаних робіт, а також відсутність клопотання відповідача про зменшення таких витрат, суд не вбачає процесуальних підстав для зменшення заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу з мотивів їх неспівмірності.
Водночас, оскільки позов задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.
Заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу становить 8 000 грн. З урахуванням того, що із заявлених 33 185 грн задоволенню підлягає 21 200 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 110 грн 74 коп., виходячи з розрахунку: 21 200 грн ? 8 000 грн / 33 185 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у загальній сумі 6 811 грн 60 коп., з яких 1 700 грн 86 коп. - судовий збір, 5 110 грн 74 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12, 13, 74, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 3, 11, 202, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 626, 627, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про споживчий кредит № 102239685 від 14 лютого 2024 року у загальній сумі 21200 грн (двадцять одна тисяча двісті гривень), яка складається із:
-10 000 грн (десять тисяч гривень) - заборгованість за тілом кредиту;
-10 500 грн (десять тисяч п`ятсот гривень) - проценти за користування кредитом;
-700 грн (сімсот гривень) - комісія за надання кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у сумі 1 700 грн 86 коп. (одна тисяча сімсот гривень вісімдесят шість копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 110 грн 74 коп. (п`ять тисяч сто десять гривень сімдесят чотири копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І.Р. Вітер