УХВАЛА

15 червня 2026 року
м. Київ

справа № 757/48605/24-ц
провадження № 61-7233ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства Національна страхова компанія «Оранта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просив:
- стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо
-транспортної пригоди у розмірі 78 429,00 грн;
- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 477,50 грн;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 56 740,25 грн;
- стягнути з ПАТ НАСК «Оранта», Моторно (транспортного) страхового бюро на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції у розмірі 4 484,14 грн та 3% річних у розмірі 1 510,72 грн;
- стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 втрати від інфляції у розмірі 3 557,28 грн та 3% річних у розмірі 1 198,46 грн;
- стягнути з ПАТ НАСК «Оранта», Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 втрати на проведення експертизи та надання правової допомоги у розмірі 8 500 грн;
- стягнути з ПАТ НАСК «Оранта», Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн та витрати по судовому збору.

2. Печерський районний суд міста Києва рішенням від 22 серпня
2025 року позов задовольнив частково. Стягнув з МТСБУ на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 76 216, 57 грн. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 500 грн. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 56 740, 25 грн. Стягнув з МТСБУ втрати від інфляції у розмірі 1 607, 42 грн та 3% річних у розмірі 399, 83 грн. Стягнув з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2 500 грн з кожного. Стягнув з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 208,50 грн з кожного. В іншій частині вимог відмовив.

3. Київський апеляційний суд постановою від 24 квітня 2026 року апеляційну скаргу МТСБУ залишив без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 
22 серпня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди скасував, ухвалив в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині. В решті рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року залишив без змін.

4. 25 травня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2026 року.

5. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

6. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

7. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року
№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України
(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

9. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року
у справі № 127/18513/18 вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

10. Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

11. Відповідно дочастини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13. Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом
на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

14. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328 гривень.

1. Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 191 397, 35 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн * 250 = 832 000 грн) станом на 01 січня 2026 року.

2. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірівпрожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

15. Касаційна скарга містить посилання на те, що справа має виняткове значення для нього.

16. Касаційний суд зазначає, що незгода з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не свідчить про винятковість справи для заявника і про обставини дійсної винятковості цієї справи, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

17. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

18. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судом у системі судоустрою України, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

19. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

20. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 

21. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 
1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

22. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

23. Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником належним не обґрунтовано, а судом не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

24. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 24 квітня 2026 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк