Справа № 676/2030/26
Номер провадження 2/676/2812/26

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У К Р А Ї Н И
(з а о ч н о)
10 червня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Гладій Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних втрат, - 
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» Вишневська О.І., через систему «Електронний суд», звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 14 828,55 грн та інфляційних втрат в розмірі 45 327,41 грн., усього 60 155,96 грн. та судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 14.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11216229000, відповідно до якого позичальник отримав строковий кредит в розмірі 12 000 доларів США на строк , передбачений графіком погашення боргу, але не пізніше до 13.09.2014 року. Крім того, 14.09.2007 року на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 141831. У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного Договору та виникненням заборгованості банк звернувся до суду щодо примусового стягнення заборгованості.
17.08.2011 року Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-1091/11 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором в сумі 113 183,18 грн.
12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТт» було укладено Договір факторингу № 1, згідно умов якого останнє отримало право грошової вимоги до осіб, які являлися боржниками ПАТ «УкрСиббанк», в тому числі до відповідачів, тобто відбулася заміна кредитора.
08.12.2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області винесено Ухвалу № 2208/7442/12, якою змінено у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчих листів виданих Кам`янець-Подільським міськрайонний судом в справі за № 2-1091/2011 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором в сумі 113 183,18 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 580,92 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 580,91 грн., стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей Колект». Наразі відповідачами рішення Суду не виконано, заборгованість складає 60 155,96 грн.У зв`язку з вищезазначеним, загальна сума 3% річних та інфляційних втрат, понесених ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», у наслідок прострочення відповідачами сплати заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11216229000 від 14.09.2007 року та Рішенню Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2011 року складає: - згідно з Розрахунком суми 3% річних, за період з 27.05.2017 року по 23.02.2022 року (включно), за прострочення сплати заборгованості, сума 3% річних -14 828,55 грн.; згідно з Розрахунком суми інфляційних втрат, за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року (включно), понесених у наслідок прострочення заборгованості, сума інфляційних втрат -45 327,41 грн. Всього сума заборгованості (загальна сума 3% річних, інфляційних втрат) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перед ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» становить 60 155,96 грн., яку представник позивача просить солідарно стягнути з відповідачів та судовий збір в розмірі 1 331,20 з кожного відповідача.
Відповідачі Відзив на позов не подали.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.03.2026 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» Вишневська О.І. не з`явилась, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином, однак направила суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися, про місце і час розгляду справи судом повідомлені належним чином, про причини неявки суду не вказали.
За відсутності Відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 14.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11216229000, відповідно до якого позичальник отримав строковий кредит в розмірі 12 000 доларів США на строк , передбачений графіком погашення боргу, але не пізніше до 13.09.2014 року. 
Крім того, 14.09.2007 року на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором № 11216229000 від 14.09.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 141831. У зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного Договору та виникненням заборгованості банк звернувся до суду щодо примусового стягнення заборгованості.
Так, Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-1091/11 від 17.08.2011 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 11216229000 від 14.09.2007 року в сумі 113 183,18 грн.
Вже, 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу № 1, згідно умов якого останнє отримало право грошової вимоги до осіб, які являлися боржниками ПАТ «УкрСиббанк», в тому числі до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тобто відбулася заміна кредитора.
08.12.2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області винесено Ухвалу № 2208/7442/12, якою змінено у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчих листів виданих Кам`янець-Подільським міськрайонний судом в справі за № 2-1091/2011 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за Кредитним договором № 11216229000 від 14.09.2007 року в сумі 113 183,18 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 580,92 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 580,91 грн., стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей Колект».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті є договірною передачею зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором.
Системний аналіз положень ст.ст.512, 514 ЦК України свідчить, що відступлення права вимоги можливе у зобов`язанні, яке існує на момент укладення договору про відступлення права вимоги.
Таким чином, позивач набув права кредитора на підставі Договір факторингу № 1 від 12.12.2011 року, згідно вимог ст.ст.512, 514 ЦК України, при цьому, до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Також суд констатує, що відомості про виконання відповідачами рішення суду по справі № 2-1091/2011 на час розгляду справи судом відсутні.
Позивачем надано суду розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за основним боргом за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 воєнного стану) в розмірі 60 155,96 грн., з яких: 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 14 828,55 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 327,41 грн.
Згідно з ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
За ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За вимогами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зокрема, ст.625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Викладене узгоджується із правовими висновками, висловленими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 року у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених ст.625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні ст.266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.
Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 року у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 року у справі № 642/493/17-ц.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як новий кредитор у грошовому зобов`язані за Договором про надання споживчого кредиту № 11216229000 від 14.09.2007 року, заборгованість за яким стягнуто Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-1091/11 від 17.08.2011 року з позовом до відповідачів, як солідарних боржників, з вимогою про стягнення на свою користь 3% річних та суми нарахованих інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за основним боргом за період з 02.04.2017 року по 23.02.2023 (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 воєнного стану) у розмірі 60 155,96 грн., з яких: 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно формули в розмірі 14 828,55 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 327,41 грн.
Судом встановлено, що позивач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» отримало статус правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» щодо виконання Рішення, яке ухвалив Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у справі № 2-1091/11 від 17.08.2011 року, на підставі Ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2208/7442/12 від 08.12.2010 року.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість, стягнута Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-1091/11 від 17.08.2011 року солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 останніми не погашена, відтак їх боргове зобов`язання перед позивачем, як новим кредитором, продовжує існувати.
За таких обставин позивач, як правонаступник, має право на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідачів на його користь три проценти річних та інфляційних втрат від простроченої суми невиконаного зобов`язання.
Суд вважає, що розрахунок позивача інфляційних втрат та 3% річних за ст.625 ЦК України за період з за період з 02.04.2017 року по 23.02.2023 року, згідно якого основна сума боргу 60 155,96 грн., з яких: 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно формули в розмірі 14 828,55 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 327,41 грн., відповідає встановленим обставинам справи та є належним доказом на підтвердження заявлених вимог, при цьому, відповідачами дані розрахунки не спростовано, контррозрахунку не надано, як і будь-яких заперечень.
Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню за прострочення виконання грошового зобов`язання за основним боргом за період з 02.04.2017 по 23.02.2023 року 3% річних у розмірі 14 828,55 грн. та суми інфляційних втрат у розмірі 45 327,41 грн., загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення становить 60 155,96 грн.
Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 331,20 грн., з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 536, 599,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість у сумі 60 155,96 грн., що складається із 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 14 828,55 грн. та суми нарахованих інфляційних втрат у розмірі 45 327,41 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» судовий збір в розмірі по 1 331,20 грн. з кожного.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 37825968; місцезнаходження: вул. Менделєєва, буд.12, оф.94/1 в м. Київ поштовий індекс.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 червня 2026 року.

Суддя        Л.М.Гладій