Справа № 560/3609/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

20 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить:
1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформлене листом від 16.09.2025 № 11756-10815/М-03/8-2200/25, яким ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 , обчисленої відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 03 вересня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що померлий чоловік позивача, ОСОБА_2 , мав статус особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час випробувань ядерної зброї на Семипалатинському полігоні, що підтверджується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 560/475/19, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення. Позивач наголошує, що оскільки вона є непрацездатним членом сім`ї померлого, то має безумовне право на призначення пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% від пенсії по інвалідності чоловіка, обчисленої із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а одностороннє скасування відповідачем раніше призначених виплат та безпідставне переведення її на нижчу за розміром пенсію за віком грубо порушує її право на належний соціальний захист.
Ухвалою судді від 11.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду у частині позовних вимог за період поза межами шестимісячного строку звернення до суду з позовом (тобто, за період з 26.04.2024 по 05.09.2025), в якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин пропуску цього строку, або нової редакції позовної заяви з урахуванням положень частини другої статті 122 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду.
Ухвалою від 17.03.2026 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за період з 26.04.2024 по 05.09.2025. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині позовних вимог за період з 26.04.2024 по 05.09.2025 повернув позивачеві.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 17.04.2026 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог в адміністративній справі №560/3609/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_2 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у поданому відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи свої дії законними та обґрунтованими. Представник відповідача зазначає, що в матеріалах пенсійної справи померлого чоловіка позивача відсутні первинні документи, які підтверджують його безпосередню участь у ліквідації ядерних аварій, ядерних випробуваннях чи військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Відтак, на думку органу Пенсійного фонду, правові підстави для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні. З 01.03.2025 пенсійну справу ОСОБА_1 було впорядковано та поновлено виплату пенсії за віком. Крім того, відповідач наголошує, що вимога про стягнення заборгованості з пенсійних виплат на майбутнє є передчасною. На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти аргументів відповідача, наполягаючи на повному задоволенні позовних вимог. Наголошує, що переведення позивача з 01.03.2025 на пенсію за віком відбулося протиправно за відсутності її письмової заяви та вільного волевиявлення. Твердження Пенсійного фонду про відсутність первинних документів на підтвердження участі померлого годувальника у ядерних випробуваннях вважає безпідставними, оскільки цей факт та інвалідність ІІ групи вже встановлені судовим рішенням у справі № 560/475/19, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення. 
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач пенсії у зв`язку втратою годувальника згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 560/475/19, яке набрало законної сили, встановлено обставини інвалідності ОСОБА_2 (ІІ група), пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби під час випробувань ядерної зброї на Семипалатинському полігоні, та визнано право на обчислення його пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснювався відповідний розрахунок та виплата пенсії годувальнику.
Після смерті чоловіка позивач 26.04.2024 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України № 796-ХІІ. За період з 26.04.2024 по 01.03.2025 розмір призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника становив 8130,29 грн.
З 01.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в односторонньому порядку здійснило впорядкування пенсійної справи позивача, припинило виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника та перевело її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої склав 5201,24 грн. 
03.09.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою-запитом щодо роз`яснення причин зміни виду та зменшення розміру її пенсійного забезпечення.
Листом від 16.09.2025 № 11756-10815/М-03/8-2200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачу у нарахуванні пенсії по втраті годувальника із врахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, посилаючись на відсутність у матеріалах пенсійної справи її померлого чоловіка первинних документів, які б підтверджували його безпосередню участь у ліквідації ядерних аварій, ядерних випробуваннях чи військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, та обґрунтувало правомірність переведення позивачки на пенсію за віком з 01.03.2025.
Вважаючи зазначену відмову органу Пенсійного фонду у нарахуванні та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі частини 3 статті 59 Закону України № 796-ХІІ протиправною, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ).
Відповідно до статті 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до ст. 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, частиною третя статті 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 № 2148-VIII статтю 59 Закону від 28 лютого 1991 року № 796-XII викладено в наступній редакції: «Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідний положень, набрав чинності з 01 жовтня 2017 року.
Тобто, цим Законом розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме:
особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;
особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Також, згідно внесених змін суттєво змінився коефіцієнт, з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Відтак, виходячи з аналізу вказаних правових норм, з 01 жовтня 2017 року право на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі статті 59 Закону від 28 лютого 1991 року № 796-XII з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року мають особи наступної категорії:
особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;
особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Так, судом враховується, що згідно з частиною третьою статті 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Механізм обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно статті 54 Закону № 796-ХІІ визначений Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок № 1210).
Згідно з п. 11 Порядку № 1210 мінімальний розмір пенсії для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, на одного непрацездатного члена сім`ї встановлюється у розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.
Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із такого.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі № 560/475/19, яке набрало законної сили, встановлено преюдиційні факти, зокрема:
1) ОСОБА_2 у період з 02.12.1964 по 05.08.1966 проходив дійсну строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокувалась на території Семипалатинського ядерного полігону, та брав участь у військово-будівельних роботах по забезпеченню ядерних випробувань на полігоні;
2) з 20.09.2018 ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час випробувань ядерної зброї на Семипалатинському полігоні у 1964–1966 роках;
3) відповідно до вкладки № НОМЕР_2 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 визнаний учасником ліквідації інших ядерних аварій (безстроково);
4) ОСОБА_2 відповідав усім критеріям для перерахунку пенсії за частиною третьою статті 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, і на виконання цього рішення відповідачем здійснювався відповідний розрахунок та виплата пенсії годувальнику.
Зазначені обставини є преюдиційними та не потребують повторного доведення в межах цієї справи. Відповідач не має процесуальних підстав ставити їх під сумнів шляхом посилання на відсутність первинних документів, оскільки такі обставини вже були предметом судового дослідження та отримали остаточну судову оцінку у рішенні, що набрало законної сили.
Оскільки рішенням у справі № 560/475/19 встановлено, що пенсія по інвалідності годувальника правомірно обчислювалась із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, то пенсія у зв`язку з втратою годувальника, яка призначається члену його сім`ї, має обчислюватись похідно від зазначеного розміру.
Позивач ОСОБА_1 є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника - його дружиною, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ вона має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Суд встановив, що з 01.03.2025 відповідач в односторонньому порядку, без звернення позивача із відповідною заявою та поза будь-яким волевиявленням з її боку, припинив виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника та перевів позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої склав 5201,24 грн, тоді як розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника становив 8130,29 грн.
Чинне законодавство не наділяє орган Пенсійного фонду повноваженнями з ініціативного переведення особи з одного виду пенсії на інший без її заяви та згоди. Такий вид пенсійного забезпечення, як пенсія у зв`язку з втратою годувальника за Законом № 796-ХІІ, призначається та змінюється виключно за зверненням особи. Відповідно, одностороннє впорядкування пенсійної справи, здійснене відповідачем, є діями поза межами наданих йому повноважень і суперечить частині другій статті 19 Конституції України.
Посилання відповідача на відсутність у пенсійній справі первинних документів, які підтверджують участь ОСОБА_2 у ядерних випробуваннях, суд відхиляє як неспроможне, оскільки відповідна обставина вже встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, і не може переоцінюватись або ігноруватись органом виконавчої влади в позасудовий спосіб. Виконання судового рішення є обов`язковим в силу статті 129-1 Конституції України та частини першої статті 14 КАС України.
Суд зауважує, що звернення позивача із заявою-запитом до відповідача відбулось 03.09.2025. Листом від 16.09.2025 № 11756-10815/М-03/8-2200/25 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку. Саме цей лист є оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень, яке суд визнає протиправним з підстав, викладених вище.
Враховуючи, що право позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, є юридично безспірним та підтверджується преюдиційними обставинами, суд вважає вимогу про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії починаючи з 03.09.2025 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 2662,40 грн, тому ці витрати необхідно стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформлену листом від 16.09.2025 № 11756-10815/М-03/8-2200/25, яким ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 03 вересня 2025 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника, виходячи з 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2 , обчисленої відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2662,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський