Єдиний унікальний номер 317/5841/25
Провадження № 2/317/299/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Ботушанської Є.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1741039. Цим договором ТОВ «Слон Кредит» надало відповідачу кредит на суму 15000,00 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку. Договір підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора «А264». Зазначає, що в цей же день відповідачу були надані кредитні кошти.
27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» був укладений договір факторингу №27062025, яким право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024 передане новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024 не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 97200,00, з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 74700,00 грн. – заборгованість за процентами та 7500,00 грн. – штрафні санкції.
Крім того, позивач нараховує відповідачу відсотки в межах строку дії кредитного договору у період з 28.06.2025 по 25.07.2025 (28 календарних днів) за стандартною процентною ставкою у сумі 6300,00 грн. ( 15000,00 грн. х 1,5% х 28 днів = 6300,00 грн.).
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 103500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – сума кредиту, 74700,00 грн. – сума процентів за користування кредитом (нарахована первісним кредитором), 6300,00 грн. – сума нарахованих позивачем процентів за 28 календарних днів, 7500,00 грн. – штрафні санкції також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
01.12.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» докази. Підготовче судове засідання призначено на 18.12.2025.
18.12.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 20.01.2026.
20.01.2026 ухвалою Запорізького районного суду запорізької області повторно витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» докази. Підготовче засідання відкладено на 18.02.2025.
05.03.2026 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази.
16.03.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.04.2026.
15.04.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 05.05.2026.
05.05.2026 представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, своїми процесуальними правами скористався на власний розсуд.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 30.07.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 1741039 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А264».
Згідно із п.п. 1.3, 1.4, 1.5 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 15000,00 грн., строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки фіксована.
Відповідно до п. 1.5.1 договору, стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.
Відповідно до п. 1.5.2 договору, знижена процентна ставка - 1,50 % в день.
Згідно із п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 4.4 договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
У розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» кредитного договору містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса, номер картки, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «А264».
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, суд приходить до висновку, що договір № 1741039 від 30.07.2024 про надання споживчого кредиту укладений у спосіб визначений чинним законодавством України, докази визнання такого договору судом недійсним у матеріалах справи відсутні.
30.07.2024 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х351» підписано паспорт споживчого кредиту.
Згідно із довідкою ТОВ «Пейтек» № 20250702-1412 від 02.07.2025, товариством повідомлено про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон Кредит»: 30.07.2024 на суму 15000,00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки: НОМЕР_1 .
Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 27.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 на яку 30.07.2026 було здійснено зарахування на суму 15000,00 грн.
Таким чином, зарахування кредитних коштів в сумі 15000,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджується належними доказами.
27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024 в сумі 97200,00, з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 74700,00 грн. – заборгованість за процентами та 7500,00 грн. – штрафні санкції.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про відступлення прав вимоги, направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Таким чином до позивача, перейшли права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024.
Крім того, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. 
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором.
Сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024, відповідно до договору факторингу становить 97200,00, з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 74700,00 грн. – заборгованість за процентами та 7500,00 грн. – штрафні санкції.
Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу (тіла кредиту) в розмірі 15000 грн. 00 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростував обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 74700,00 грн., які нараховані первісним кредитором, відсотки в межах строку дії кредитного договору у період з 28.06.2025 по 25.07.2025 (28 календарних днів) за стандартною процентною ставкою у сумі 6300,00 грн. ( 15000,00 грн. х 1,5% х 28 днів = 6300,00 грн.)та суми заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 7500,00 грн., нарахованих первісним кредитором.
Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача процентів, нарахованих первісним кредитором в розмірі 74700,00 грн. та 6300,00 грн. процентів, нарахованих позивачем за період з 28.06.2025 по 25.07.2025 суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024 здійсненого первісним кредитором станом на 25.07.2025 (а.с. 165) при розрахунку процентів застосована денна процентна ставка яка становить 1,5 % на день.
В той же час, приписами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. При цьому, законодавче зменшення максимально можливої процентної ставки за договором споживчого кредиту здійснювалось в кілька етапів (п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону): протягом перших 120 днів дії закону (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно) 2,5 % на день; протягом наступних 120 днів дії закону (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно) 1,5 % на день; після спливу 240-денного строку (з 21.08.2024 і далі) 1 % на день.
Вказана норма діяла станом на дату укладення кредитного договору та діє на даний час. 
Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню у даній справі, суд керується умовами договору щодо суми кредиту та строку кредитування та застосовує вимогу закону щодо максимального розміру денної процентної ставки.
Так, за користування кредитом за період з 30.07.2024 і по 20.08.2024 (22 дні), становить 4950,00 грн. (15000,00 гривень х 1,5 % в день х 22 дні = 4950,00 гривень).
Відповідно, сума процентів за період з 21.08.2024 і по 25.07.2025 (гранична дата нарахування процентів в межах строку кредитування за кредитним договором – 360 днів) становить 50700,00 грн. (15000,00 гривень х 1% в день х 338 днів = 50700,00 гривень).
Отже, загальна сума процентів за кредитним договором № 1741039 від 30.07.2024 в межах строку кредитування (360 днів), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у даній справі, становить 55650 грн. 00 коп. (4950,00 грн. + 50700,00 грн. = 55650,00?грн.)
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за штрафними санкціями (пенею) в розмірі 7500,00 грн., суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами виникли 30.07.2024, тобто вже під час дії в Україні воєнного стану, що діє і на даний час.
Отже, суд вважає, що вимоги стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором за пенею в розмірі 7500,00 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню.
З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1741039 від 30.07.2024 у розмірі 70650? грн. 00 коп., яка складається з : 15000 грн. 00 коп. – суми основного боргу (тіла кредиту) та 55650 грн. 00 коп. – суми заборгованості за процентами.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягають стягненню витрати зі спати судового збору у розмірі 1653грн. 55коп. (2422,40 грн. х 70650,00 грн. /103500,00 грн. = 1653,55 грн.).
Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії КС № 9422/10 видане головою Ради адвокатів Київської області П.А. Бойком; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, у якому зазначено детальний перелік послуг. Загальна сума витрат – 10000,00 грн.
Отже, судом встановлено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у межах розгляду даної цивільної справи становить 10000,00 грн.
Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило. 
З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, але пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 6826 грн. 09 коп. (10000,00 грн. х 70650,00 грн. /103500,00 грн. = 6826,09 грн.).
Керуючись ст.ст., 512, 514, 525, 526, 610, 611, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2)заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1741039 від 30.07.2024 у розмірі 70650? грн. 00 коп. (сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), яка складається з : 15000 грн. 00 коп. – суми основного боргу (тіла кредиту) та 55650 грн. 00 коп. – суми заборгованості за процентами.
В задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2)витрати зі сплати судового збору у розмірі 1653 грн. 55 коп. (одна тисяча шістсот п`ятдесят три гривні 55 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6826 грн. 09 коп. (шість тисяч вісімсот двадцять шість гривень 09 копійок). 
Заочне рішення може бути переглянутесудом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2.
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          А.В. Качан