441/495/26 2/441/615/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
22 червня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участі секретаря Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник ТОВ «Бізнес Позика» Мовчан В.В. звернувся до суду з позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року в розмірі 16 980 гривень 00 копійок, а також 2 662 гривні 40 копійок понесених у справі судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог покликується, що 10 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 239913-КС-005 про надання кредиту. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконав, через що у нього перед ТОВ «Бізнес Позика» виникла заборгованість, яка становить 16 980 гривень 00 копійок і складається з 6 000 гривень 00 копійок - тіло кредиту, 6 780 гривень 00 копійок - відсотки за користування кредитом, 3 000 гривень 00 копійок - відсотки, нараховані згідно статті 625 ЦК України, 1 200 гривень 00 копійок - комісія за надання кредиту.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Просив позов задовольнити.
Представник позивача Мовчан В.В. в судове засідання не з`явився, при зверненні із позовом до суду просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, відзиву на позовну заяву від нього не надходило.
На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі: «Громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.
З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність у Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до нього про стягнення заборгованості, вважаю за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 239913-КС-005 про надання кредиту. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 6 000 гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконав, через що у нього перед ТОВ «Бізнес Позика» виникла заборгованість.
Договір № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-7947, що був надісланий на номер його мобільного телефону НОМЕР_1 .
Частинами 1-4 та пунктом 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як вбачається із матеріалів справи договір № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі.
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07 квітня 2021 року в справі № 623/2936/19.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.
За таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 10 березня 2025 року укладено електронний кредитний договір.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року станом на 16 лютого 2026 року становить 16 980 гривень 00 копійок і складається з 6 000 гривень 00 копійок - тіло кредиту, 6 780 гривень 00 копійок - відсотки за користування кредитом, 3 000 гривень 00 копійок - відсотки, нараховані згідно статті 625 ЦК України, 1 200 гривень 00 копійок - комісія за надання кредиту.
Відтак судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідач ОСОБА_1 не спростував належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довів факт виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема по сплаті тіла кредиту та відсотків.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 200 гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19, встановлення у кредитному договорі комісії за надання кредиту є правомірним, якщо така комісія передбачена умовами договору та включена до загальних витрат за кредитом і графіку платежів. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Як вбачається з умов договору № 239913-КС-005, комісія за надання кредиту в розмірі 1 200 гривень нарахована одноразово при видачі кредиту та включена до графіку платежів, що є невід`ємною частиною договору. Паспорт споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомився та підписав його одноразовим ідентифікатором, містить повну інформацію про розмір комісії та порядок її сплати.
З урахуванням наведеного, суд вважає вимогу позивача в частині стягнення комісії в розмірі 1 200 гривень 00 копійок такою, що підлягає задоволенню.
Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов в частині стягнення з ОСОБА_1 6 000 гривень 00 копійок - заборгованості за тілом кредиту, 6 780 гривень 00 копійок - заборгованості за відсотками за користування кредитом та 1 200 гривень 00 копійок - комісії за надання кредиту, а всього заборгованості в сумі 13 980 гривень 00 копійок, підлягає задоволенню.
Крім цього, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено і який діє по сьогоднішній день.
Відповідно до положень пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Відсотки згідно статті 625 ЦК України у розмірі 3 000 гривень 00 копійок за договором № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року нараховані за період дії воєнного стану, а відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-283, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, місто Київ, 01133) заборгованість за договором № 239913-КС-005 про надання кредиту від 10 березня 2025 року в розмірі 13 980 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок та 2 192 (дві тисячі сто дев`яносто дві) гривні 01 копійка судового збору, а всього 16 172 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 01 копійку.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Перетятько О.В.