Справа № 279/2009/22	  	Головуючий у 1-й інст. Пацко О.О.	
Категорія 15	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Шалоти К. В.,
суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю: секретаря
судового засідання Прохорчук Д. В.,
учасників справи:
прокурора – Ревелюк Т. О.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу заступника керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області Сороколата Олексія Володимировича,
на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2026 року, постановлену у складі головуючої судді Пацко О.О.,
у справі за позовом Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування земельних ділянок з незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

Коротка історія справи та зміст позовних вимог 
1. У травні 2022 року керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області, який діє в інтересах держави в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач), треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування з незаконного володіння відповідача на користь держави в особі Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області земельної ділянки з кадастровим номером 1822380800:21:000:0124, загальною площею 10 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Бондарівської сільської ради Коростенського району Житомирської області.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що унаслідок неправомірного розпорядження Коростенської районної державної адміністрації №119 від 26 лютого 2010 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам» відбулося передання, зокрема: ОСОБА_4 , земельної ділянки загальною площею 10 га, кадастровий номер 1822380800:21:000:0124, розташованої на території Бондарівської сільської ради Коростенського району Житомирської області.
3. Надалі 04 червня 2015 року ОСОБА_4 відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки.
4. Надалі 14 листопада 2017 року між представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки.
5. Надалі 20 березня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_1 .
6. 16 січня 2026 року керівник Коростенської окружної прокуратури подав заяву про зміну правових підстав позову, обґрунтовуючи їх положенням статті 387 ЦК України. Прокурор вказував, що вищевказані особи не можуть бути добросовісними набувачами спірної земельної ділянки, оскільки усі пов?язані між собою. Укладаючи договори купівлі-продажу спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не могли не знати, що майно може бути спірним, так як мали можливість належним чином перевірити правовий статус майна перед його придбанням, зокрема, перевірити наявність судових обмежень чи претензій інших осіб. Крім того, обставини, що майно було предметом судових спорів, не могли залишитися непоміченими при належній перевірці документів та юридичної історії майна.
7. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області ухвалою від 06 лютого 2026 року позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області залишив без руху та надав строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали, а саме: для надання до суду документу, що підтверджує внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельних ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.
8. Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що, оскільки прокурор у своєму позові не зазначає про порушення норм законодавства з боку відповідачів під час придбання спірних земельних ділянок, а також враховуючи те, що їх право власності було зареєстроване державою, можна дійти висновку, що прокурор не заперечує проти добросовісності відповідачів.
9. Суд першої інстанції, посилаючись на норми Закону України від 12 березня 2025 року №4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі – Закон № 4292-ІХ), які мають зворотну дію в часі, вважав, що прокурору у цій справі необхідно виконати вимоги абзацу 2 частини 4 статті 177 ЦПК шляхом подання документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
10. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області ухвалою від 13 лютого 2026 року позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури залишив без розгляду.
11. Ухвала місцевого суду мотивована тим, що прокурор змінивши правову підставу позову на позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки у відповідача ОСОБА_1 , після набрання чинності Законом № 4292-ІХ, та не оспорюючи добросовісність відповідача як набувача спірної земельної ділянки, не виконав вимог, встановлених частиною 4 статті 177 ЦПК, тобто не вжив заходів щодо оцінки спірного майна щодо витребування якого заявлено вимоги, а також не вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
12. Прокурор з такою ухвалою місцевого суду не погодився у зв`язку із чим звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
13. Апеляційна скарга мотивована тим, що 
? позовна заява прокурора відповідає вимогам статей ЦПК у редакції, чинній на дату звернення прокурора з позовом до суду (травень 2022 року), 
? підстав для подання прокурором до суду експертно-грошової оцінки спірних земельних ділянок та документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі їх вартості не було, з огляду на те, що абзац 2 частини 4 статті 177 ЦПК не має зворотної дії в часі в силу статті 58 Конституції України, оскільки погіршує, а не пом?якшує становище позивача внаслідок встановлення додаткових вимог до позовної заяви.
? невнесення прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача;
? положення частини 5 статті 390 ЦК України не поширюються на випадки подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача, а вирішення питання щодо добросовісності/недобросовісності відповідачів у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення, а не на стадії розгляду справи.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
14. Відзиви від учасників справи на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.
15. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 березня 2026 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 279/2009/22: Шалота К.В. (суддя-доповідач), Коломієць О. С., Талько О. Б.
17. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 5 березня 2026 року залишив апеляційну скаргу без руху у зв`язку її невідповідністю вимогам статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) та давав строк для усунення недоліків апеляційну скарги.
18. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 18 березня 2026 року задовольнив клопотання прокурора Сороколата О. та поновив строк на апеляційне оскарження, відкрив апеляційне провадження, встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
19. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 6 квітня 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді 
20. Прокурорка Ревелюк Т. О. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, яку просила задовольнити.
21. Інші учасники справи у судове засідання не прибули, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових викликів на адреси місця їх проживання та вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Неявка інших учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи (частина 3 статті 372 ЦПК).

Межі апеляційного перегляду
22. Згідно з частиною 1 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
23. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК). 
24. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК).
25. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
26. Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Позиція апеляційного суду
27. Залишаючи позов прокурора без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що після набрання 09 квітня 2025 року чинності Законом України № 4292-ІХ, а тому відповідно до статей 390, 391 ЦК України, частини 4 статті 177 ЦПК, прокурор мав усунути недоліки позовної заяви шляхом внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми у розмірі оцінки (експертно-грошова оцінка земельних ділянок), здійсненої в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку земель», чинної на дату подання позовної заяви, однак прокурор вказані вимоги закону не виконав, що перешкоджає розгляду вказаної справи судом.
28. Проте з такими висновками погодитися не можна, виходячи з такого.
29. 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, яким, зокрема, внесені зміни до статей 388, 390, 391 ЦК України та статей 177, 185, 265 ЦПК.
30. Законом № 4292-ІХ статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5 такого змісту: 
«5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
31. Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4292-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:
нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;
нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.
32. Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 4292-IX частину 4 статті 177 ЦПК доповнено абзацом другим такого змісту: 
«У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
33. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини 2 статті 185 ЦПК у редакції Закону України № 4292-IX).
34. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц підкреслено, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем.
35. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
36. Положення частини 5 статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги частини 5 статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.
37. Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.
38. У разі встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов на підставі статті 387 ЦК України без застосування норм частини п`ятої статті 390 ЦК України, яка визначає порядок компенсації вартості майна добросовісному набувачеві (коли земельна ділянка належала державі (чи територіальній громаді), а останній набувач є добросовісним). Водночас у разі недоведення позивачем недобросовісності набувача і встановлення, що набувач є добросовісним, суд відмовляє у задоволенні позову, зокрема на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивач попередньо не вніс вартість майна на депозитний рахунок суду.
39. Звертаючись до суду з цим позовом, з урахуванням заяви про зміну правових підстав позову від 16 січня 2026 року, прокурор посилався на наявність підстав для витребування земельної ділянки та обґрунтував свої вимоги положенням статті 387 ЦК України, зокрема, недобросовісністю останнього набувача – ОСОБА_1 .
40. За встановлених у цій справі обставин суд першої інстанцій зробив помилковий висновок про залишення позову без розгляду, оскільки прокурор у цій справі пред`явив позов про витребування земельної ділянки у недобросовісного набувача, отже, норми частини 5 статті 390 ЦК України, частини 4 статті 177, абзацу 3 частини 2 статті 185 ЦПК у такому випадку не підлягають застосуванню при вирішенні питання про прийняття позову до розгляду.
41. Питання про добросовісність/ недобросовісність набувача суд може вирішити лише за результатами дослідження доказів у справі на стадії ухвалення судового рішення.
42. Подібні висновки у спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 127/8274/24, від 01 грудня 2025 року у справі № 354/419/25, від 10 грудня 2025 року у справі № 354/417/25, від 04 лютого 2026 року у справі № 354/358/25, від 11 лютого 2026 року у справі № 127/8322/25.
43. З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанцій неправильно застосував до спірних правовідносин норми статті 390 ЦК України, частини четвертої статті 177, частини 11 статті 187 ЦПК, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви прокурора без розгляду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
44. Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК).
45. Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
46. Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат
47. Оскільки ухвала суду першої інстанції підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області Сороколата Олексія Володимировича, задовольнити.

2. Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач:	  	К. В.  Шалота    	
Судді:	  	О. С. Коломієць 	
  	  	    О. Б. Талько