Справа № 333/11071/23 
Провадження №1-кп/333/200/26
ВИРОК
Іменем України
08 червня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №12023082050001652 від 14 серпня 2023 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, працевлаштованого в ТОВ «АТБ-Маркет» на посаді старшого охоронця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, яка є дитиною з інвалідністю з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , –
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним і стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
13 серпня 2023 року, приблизно о 20 годині 15 хвилин, в м. Запоріжжя, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по другорядній дорозі вул. Ситова, зі сторони вул. Північнокільцевої наближаючись до перехрестя з вул. Чумаченка, перед виїздом на яке, за напрямком його руху, встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху. У цей же час, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався головною дорогою вул.Чумаченка з боку вул. Європейської, наближаючись до перехрестя з вул. Ситова, перед виїздом на яке, за напрямком його руху, встановлено дорожній знак 2.1 «Головна дорога» Правил дорожнього руху України. В салоні автомобіля в якості пасажира перебувала ОСОБА_5 . Перед виїздом на перехрестя, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив повну зупинку керованого ним транспортного засобу, після чого відновив рух, та в порушення вимог п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів передньою частиною свого автомобіля в ліву бокову задню частину автомобіля «ВАЗ 2107», після чого відбулось перекидання останнього. 
Дії водія автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п. 16.11 – на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; розділ 33 (Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») – водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 – транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Невиконання водієм ОСОБА_7 вимог п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. 
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження: відкриті багатоуламкові переломи II-V п`ясних кісток та проксимальних фаланг II-V пальців зі зміщенням та дефектом м`яких тканин з пошкодженням сухожилка розгинача I пальця правої кисті, що спричинили неправильно консолідовані переломи 2-5 п`ясткових кісток правої кисті, посттравматичну деформацію правої кисті, комбіновану контрактуру правого променево-зап`ясткового суглобу та суглобів кисті, посттравматичний анкілоз міжфалангових та п`ястно-фалангових суглобів I-V пальців правої китиці, різке обмеження рухів в суглобах пальців в функціонально вигідному та невигідному положеннях, повне порушення функції захвату та утримання предмету правою кистю, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (п. 2.1.1.г, п. 2.1.6. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6); лінійні переломи 9-12 ребер зліва, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою розладу здоров`я (п. 2.2.1.в, п. 2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6). 
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяла потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
2. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7  у судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав і суду пояснив, що 13 серпня 2023 року приблизно о 20-00 годині він їхав з роботи на автомобілі по вул.Ситова в бік вул. Чумаченко. На перехресті вказаних вулиць подивився наліво, пропустив декілька автомобілів і почав рух. Автомобіль , який рухався по вул.Чумаченка, не побачив. Відбулося зіткнення. Після ДТП відразу попросив викликати швидку, побіг до автомобіля з потерпілими, надав аптечку і викликав поліцію. Вину визнав у повному обсязі, розкаявся у вчиненому. Під час досудового розслідування підтримував зв`язок із потерпілою і намагався допомагати. Щодо заявлених позовних вимог має намір повністю відшкодовувати у розмірі, визнаному судом доведеним.
3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за викладених у вироку обставинах у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні такими доказами.
Так, із показів допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 суд встановив, що у другій половині дня 13 серпня 2023 року вона разом із чоловіком ОСОБА_8 рухалися на автомобілі по вул. Чумаченко у м.Запоріжжя, в бік вулиці Ситова. За кермом перебував її чоловік. На перехресті вул.Чумаченко та вул.Ситова відбулося зіткнення з іншим автомобілем. Автомобіль, на якому вони рухалися, перевернуло. Коли її витягли з салону автомобіля, у неї спостерігався відкритий перелом правої кісті, багато крові, паморочилося в голові, були приступи нудоти. Швидка відвезла її до 9-ої міської лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні 38 днів. Ще у неї було зламано чотири ребра зліва. Пошкодження плечового суглобу на той час не було виявлено. На даний час обвинувачений відшкодував їй завдану моральну шкоду частково у розмірі 50000,00 гривень. У подальшому обіцяв кожного місяця продовжувати відшкодовувати їй завдану моральну шкоду. Враховуючи визнання обвинуваченим вини і наявність наміру на відшкодування завданої їй шкоди просила суд суворо обвинуваченого не карати, не призначати йому реального відбування покарання.
Із показів допитаного у судовому засіданні 10.07.2024 року свідка ОСОБА_8 суд встановив, що потерпіла ОСОБА_5 є його дружиною. 13 серпня 2023 року приблизно о 19-30 годині, вони рухалися на автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_4 , по вул.Чумаченка до перехрестя з вул.Ситова. Він перебував за кермом автомобіля. Коли під`їхали до перехрестя, дружина закричала «на нас їдуть». Боковим зором він побачив ярке світло, почув удар, від якого вони двічі перевернулися. Далі він витягнув потерпілу через водійські двері. Десь за 10 хвилин прибула швидка і забрала дружину до лікарні. Удар прийшовся у заднє ліве крило автомобіля, звуків гальмування не чув.
Із показів допитаної у судовому засіданні 02.12.2024 року свідка ОСОБА_9 суд встановив, що що ввечері 13 серпня 2023 року біля 20-00 години вона пішки йшла по вул.Чумаченка у м.Запоріжжі. Через незначний час, після перетину перехрестя вул.Чумаченко та вул.Ситова, вона почула гуркіт, скрегіт металу. Розвернувшись, побачила, що на перехресті зіткнулися автомобілі, і автомобіль марки «Жигулі» червого кольору почав перевертатися. Інший автомобіль був світлого кольору, можливо сірого.
Під час судового розгляду було допитано експертів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які у судовому засіданні підтвердили висновки проведених ними експертних досліджень.
Крім показів потерпілої, свідків, експертів, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми місця ДТП і фототаблиці, від 13.08.2023 року, судом встановлено, що слідчим, за участю двох понятих, в присутності водіїв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди – нерегульоване перехрестя вул.Чумаченка та вул.Ситова у м.Запоріжжі, здійснено необхідні виміри та фотографування, зафіксовані, зокрема, обстановка на місці дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів на момент огляду, локалізація їх пошкоджень, вид і стан покриття, місце зіткнення транспортних засобів (том 1 а.с.190-202).
Із протоколу огляду від 17.08.2023 року, судом встановлено, що слідчий здійснив огляд паперового конверту, в якому знаходиться диск для лазерних систем зчитування, з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, наданий заступником ПП «Чечель В.В.», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка 25-В. При відкритті відеозапису «20230814171936» було встановлено, що відеозйомка ведеться статично, з закріпленої на певній відстані від землі камери зовнішнього відеоспостереження. В кадрі відеозапису мається частина дороги з перехрестям, по якій рухаються транспортні засоби, тротуар по якому рухаються пішоходи, будівлі, електроопори, дерева. При подальшому перегляді зазначеного відеозапису встановлено, що на ньому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення транспортних засобів сірого та червоного кольорів. Додатково встановлено, що перед зіткненням жоден з транспортних засобів (учасників ДТП) гальмування не застосовує, транспортні засоби рухаються прямолінійно, з постійною швидкістю. Після зіткнення транспортний засіб сірого кольору залишається в кадрі, зупинившись на перехресті. Транспортний засіб червоного кольору після зіткнення перевертається, та видимість на нього в подальшому обмежена кущами та деревами, які ростуть вздовж проїзної частини. При відкритті відеозапису «20230814172345» було встановлено, що відеозйомка ведеться статично, з закріпленої на певній відстані від землі камери зовнішнього відеоспостереження. В кадрі відеозапису мається частина дороги з перехрестям, по якій рухаються транспортні засоби, тротуар по якому рухаються пішоходи, будівлі, електроопори, дерева. У верхньому правому куті відеозапису мається текст (цифрові значення дати та часу) наступного змісту: «2023-08-13 20:20:09». У лівому нижньому куті відеозапису мається текст наступного змісту: «Channell». При подальшому перегляді зазначеного відеозапису встановлено, що на ньому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення транспортних засобів сірого та червоного кольорів. Додатково встановлено що перед зіткненням жоден з транспортних засобів (учасників ДТП) гальмування не застосовує, транспортні засоби рухаються прямолінійно, з постійною швидкістю. Після зіткнення транспортний засіб сірого кольору залишається в кадрі, зупинившись на перехресті. Транспортний засіб червоного кольору після зіткнення виїжджає з кадру, та в подальшому його не видно (том 1 а.с.215, 216-218).
У судовому засіданні було оглянуто відеозапис, який міститься на флеш-носій MicroSD «Kingston», ємністю 64 Gb з відеореєстратора автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 2 а.с.50).
У судовому засіданні було оглянуто відеозапис, який міститься на DVD-R диску, наданий ПП « ОСОБА_12 », з обставинами ДТП (том 2 а.с.51).
Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 року судом встановлено, що ОСОБА_7 у стані сп`яніння не перебував (том 1 а.с.221).
Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 року судом встановлено, що ОСОБА_8 у стані сп`яніння не перебував (том 1 а.с.222).
Із висновку судової інженерно-транспортної експертизи №CE-19/108-23/12887-IТ від 22.09.2023 року судом встановлено, що на момент проведення дослідження робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходились у працездатному стані (том 1 а.с.227-233).
Із висновку судової інженерно-транспортної експертизи №CE-19/108-23/12885-IТ від 22.09.2023 року судом встановлено, що на момент проведення дослідження рульове керування і робоча гальмівна система автомобіля ««ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у працездатному стані. На момент проведення огляду та експертного дослідження ходова частина автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_5 знаходилась в непрацездатному стані через розгерметизацію правого заднього колеса та деформацію диску правого заднього колеса. Пошкодження ходової частини автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_5 , у вигляді деформації зовнішньої закраїни диску заднього правого колеса виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди. Встановити час розгерметизації правого заднього колеса автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_6 не є можливим, оскільки це запитання виходить за межі компетенції судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортних засобів. Відповісти на запитання чи мав водій можливість виявити розгерметизацію правого заднього колеса автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_5 , до пригоди, можливо лише після встановлення часу виникнення розгерметизації правого заднього колеса (том 2 а.с.1-9).
Із висновку судової інженерно-транспортної експертизи №CE-19/108-23/12888-IТ від 16.11.2023 року судом встановлено, що з урахуванням слідової інформації та кінцевого розміщення транспортних засобів, зафіксованих в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2023 року, визначити розташування місця зіткнення автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Т-13110», реєстраційний номер НОМЕР_7 , та автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_6 , у вигляді геометричної точки не є можливим, але місце зіткнення вказаних автомобілів повинне знаходитись на смузі руху транспортних засобів в напрямку від вул. Європейської до вул. Олімпійської в м.Запоріжжя, перед початком осипу скла та пластику від даних автомобілів. Встановлене 13.08.2023 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди розташування місця зіткнення автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Т-13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_4 , може відповідати дійсності. З урахуванням зафіксованих пошкоджень транспортних засобів необхідно зробити висновок, що автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO T-13110», реєстраційний номер НОМЕР_3 , своєю передньою правою частиною контактував з лівою боковою задньою частиною автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_6 (том 2 а.с.16-22).
Із висновку судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №КCE-19/108-23/12983 від 10.11.2023 року судом встановлено, що з урахуванням наданого файлу з назвою: «20230814171936.mp4», що містить відеозапис, який міститься на наданому диску для лазерних систем зчитування «Verbatim», швидкість руху автомобіля, іменованого як: «ЗАЗ-DAEWOO T13110», реєстраційний номер AP3798ІН, в момент, найбільш наближений до ДТП, знаходиться в інтервалі від 21.17 км/год до 22.93 км/год. З урахуванням наданого файлу з назвою: «0230814172345.mp4», що містить відеозапис, який міститься на наданому диску для лазерних систем зчитування «Verbatim», швидкість руху автомобіля, іменованого як: «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний номер AP3798ІН, в момент, найбільш наближений до ДТП, знаходиться в інтервалі від 21.78 км/год до 23.59 км/год. З урахуванням наданого файлу з назвою: «20230814171936.mp4», що містить відеозапис, який міститься на наданому диску для лазерних систем зчитування «Verbatim», швидкість руху автомобіля, іменованого як: «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_6 , в момент, найбільш наближений до ДТП, знаходиться в інтервалі від 52.36 км/год до 56.72 км/год. З урахуванням наданого файлу з назвою: «0230814172345.mp4», що містить відеозапис, який міститься на наданому диску для лазерних систем зчитування «Verbatim», швидкість руху автомобіля, іменованого як: «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_8 , в момент, найбільш наближений до ДТП, знаходиться в інтервалі від 51.71 км/год до 54.91 км/год. У даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно вимогам пп. 12.3, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України, а водій ОСОБА_7 – відповідно вимогам п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху України. У діях водія ОСОБА_8 невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається; при цьому дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам пп. 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Тобто дії водія ОСОБА_8 з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. Технічна можливість водія ОСОБА_7 уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимоги п. 16.11 та розділу 33 (дорожній знак 2.1 «Дати дорогу») Правил дорожнього руху України (том 2 а.с.29-48).
Із висновку судово-медичної експертизи №2128п від 13.11.2023 року, судом встановлено, що згідно з наданою в розпорядження експерта медичної документації у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: відкриті багатоуламкові переломи II-V п`ясних кісток та проксимальних фаланг ІІ-V пальців зі зміщенням та дефектом кісткової тканини, забійно-рвані клаптеві рани дефектом м`яких тканин з пошкодженням сухожилка розгиначів І пальця правої кисті; лінійні переломи 9-12 ребер зліва. Вказані тілесні ушкодження як кожне окремо, так і у сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є не безпечними для життя, проте спричиняють тривалий розлад здоров`я у відповідності до пп.2.2.1.а, в, 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Всі виявлені у постраждалої тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів. Морфологічні характеристики тілесних ушкоджень не суперечать терміну травмування вказаному у постанові слідчого. Виходячи із характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключається можливість їх виникнення під час та в результаті дорожньо-транспортної пригоди (том 2 а.с.54-58).
Із висновку експертизи за матеріалами справи №756/к від 27.06.2025 року, судом встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: 1.1. відкриті багатоуламкові переломи II-V п`ясних кісток та проксимальних фаланг II-V пальців зі зміщенням та дефектом кісткової тканини, забійно-рвані клаптеві рани з дефектом м`яких тканин з пошкодженням сухожилка розгинача І пальця правої кисті, що спричинили неправильно консолідовані переломи 2-5 п`ясткових кісток правої кисті, посттравматичну деформацію правої кисті, комбіновану контрактуру правого променево-зап`ясткового суглобу та суглобів кисті, постравматичний анкілоз міжфалангових та п`ястно-фалангових суглобів I-V пальців правої китиці, різке обмеження рухів в суглобах пальців в функціонально вигідному та невигідному положеннях, повне порушення функції захвату та утримання предмету правою кистю – що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (п.2.1.1.г, п.2.1.6. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6); 1.2. лінійні переломи 9-12 ребер зліва – що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.в, п.2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6). 2. Згідно з «Правила проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи», «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6: Працездатність – це соціально-правова категорія, що відбиває здатність людини до праці, яка визначається рівнем його фізичного та духовного розвитку, а також станом здоров`я, професійними знаннями, уміннями і досвідом. Загальна працездатність – це здатність до некваліфікованої роботи в звичайних умовах. Під стійкою (постійною) втратою загальної працездатності належить розуміти таку необоротну втрату функції, котра повністю не відновиться. Часткова загальна працездатність – це здатність виконувати в обмеженому обсязі або в полегшених умовах некваліфіковану роботу. Професійна працездатність – здатність даного працівника до роботи за своєю професією (фахом) і кваліфікацією чи за іншою адекватною їх професією (фахом). Повна професійна працездатність – здатність працівника виконувати всі трудові функції за професією, яка у нього є, або згідно з його посадою, у тих виробничих умовах, в яких він працює чи працював. При частковій професійній працездатності працівник може виконувати лише частину трудових операцій відповідно до своєї або такої самої за кваліфікацією та оплатою професії чи всі трудові функції, але при полегшених умовах праці чи працю за іншою, менш кваліфікованою професією. При наявності у потерпілого виразних порушень функції, які є протипоказаннями або перешкодою для виконання будь-якої праці, навіть у спеціально створених умовах, встановлюється 100% втрати професійної працездатності. 3. Згідно з «Трудова книжка» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата заповнення 25.04.1985 р.: 1987 - 1995рр. – перукар; 1999 - 2002, 2003 - 14.03.2025р. – прибиральниця. За даними копії довідки до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №163497 (Обл. МСЕК № 2): « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата огляду 04.03.2024р. Огляд інваліда первинно. Група інвалідності третя. Причина інвалідності - Загальне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2026 року. Дата чергового переогляду 04.03.2026р. Висновок про умови та характер праці – Противопоказана тяжка фізична праця.» За даними медичної карти амбулаторного хворого № 92732664 від 13.03.2025 р. (Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради): «Рекомендації: згідно ІПР від 2024 року пацієнту не показана важка фізична праця на праву в/к 2024 рік - 2026 рік. Обмеження носіння важкостей, обмеження активних рухів у правому плечовому суглобі, правому променево-зап`ястковому суглобі. Суглобах правої кисті.» 5. (Відповідь на питання №1) Згідно з п.1., пп.1.1. даних підсумків у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження, яке є причиною втрати професійної та частково загальної працездатності. За наданими даними втрата працездатності носить стійкий характер. Враховуючи професію ОСОБА_5 , рекомендації МСЕК згідно умов праці, судово-медична експертна комісія вважає, що втрата професійної працездатності в даному випадку становить – 100%. Дане ушкодження є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину (в даному випадку 50%) (п.2.1.1.г, п.2.1.6. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6). Зі слів ОСОБА_5 «їй сказав лікар, що лікарі пропустили травму правого плеча, саме вивих, за 13.08.2023р.». Одноразово: за даними копії висновку ургентного травматолога від 17.01.2025р. (КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради). Ортопедо-травматологічне відділення з ліжками політравми: «П.І.Б. хворого ОСОБА_5 , 1967р.н. 29.12.24 самостійно звернулась до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР оглянута черговим травматологом, виконана рентгенографія. Діагноз: Закритий уламковий перелом проксимального відділу правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів. Застарілий неповний вивих голівки правої плечової кістки. Больовий синдром. Порушення функції правої верхньої кінцівки». За даними копії розшифровки дослідження: МРТ плечового суглоба (один суглоб) (ЗТ) (правий) від 09.11.2023р.: Висновок: «МР-ознаки остеоартрозу 2 ступеня акроміальноключичного зчленування, вираженого тендиніту сухожилля надостьового м`яза, тендиніту сухожиль підостьового та підлопаткового м`язів, помірного тендиніту сухожилля довгої голівки двоголового м`яза плеча». За даними копії консультативного висновку завідуючого відділенням кістково-гнійної інфекції з ліжками гнійної хірургії лікаря ортопеда-травматолога: від 17.11.2023 р. (КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР): «Пацієнт: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ... Ентезопатія сухожилків ротаторної манжети правого плечового суглоба, тендиніт сухожилку довгої голівки біцепса правого плеча. Змішана контрактура правого плечового суглоба.»; від 23.02.2024р. ... «Ентезопатія сухожилків надостьового, підлопаткового м`язів правого плечового суглоба. Субакроміальний імпінджмент правого плечового суглоба. Тендиніт сухожилку довгої голівки біцепса правого плеча. Деформуючий остеоартроз правого акроміально-ключичного суглоба. Змішана контрактура правого плечового суглоба.» Ентезопатія - хвороба, при якій патологічні зміни можуть стосуватися трьох структур організму людини - зв`язок, сухожиль і суглобових поверхонь. Ентезопатія сухожилків ротаторної манжети правого плечового суглоба - це захворювання, яке характеризується запаленням та дегенеративними змінами в місцях кріплення сухожилків до кістки. Виникає біль, обмеження рухів та інше... Тобто, діагноз «Застарілий неповний вивих голівки правої плечової кістки.» у ОСОБА_5 не підтверджений об`єктивними відомостями і згідно п.4.6. («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6) не повинен враховуватись при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (том 2 а.с.226-251).
У судовому засіданні досліджені також документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .
Під час судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
4. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах висунутого обвинувачення за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.
Обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяла потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданої шкоди. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає. 
6. Мотиви призначення судом покарання.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. 
Процес призначення покарання, а саме врахування всіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, необхідно розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який повинен значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, – раніше не судимий, стан здоров`я – на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, соціальні зв`язки – офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, яка є дитиною з інвалідністю з дитинства. 
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, тяжкість і конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, що у відповідності зі ст.65 КК України є підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у межах санкції закону, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, частково відшкодував потерпілій моральну шкоду, тяжкість і конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покарані обвинуваченого, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, дійшов висновку про можливість звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. 
По справі потерпілою заявлено цивільний позов. За первісним позовом потерпіла просила:
- стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Мотор-Гарант», ЄДРПОУ 31154435, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_9 , 866 (вісімсот шістдесят шість) гривень 70 (сімдесят) копійок на відшкодування спричиненої моральної шкоди. 
стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_10 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , НОМЕР_11 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч сто тридцять три) гривні 30 (тридцять) копійок на відшкодування спричиненої моральної шкоди. 
стягнути з відповідачів пропорційно на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_9 , понесені нею судові витрати (том 1 а.с.40-121).
В подальшому потерпіла подала заяву про збільшення позовних вимог і просила суд стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_9 , відшкодування шкоди завданої каліцтвом у вигляді заробітку втраченого внаслідок втрати працездатності у сумі 43235 грн. щомісячно;
стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «СК «МОТОР-ГАРАНТ», код ЄДРПОУ 31154435, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_9 , в сумі 33701 грн. витрати на лікування та обстеження (грудень 2024 року та за 2025 рік) (том 3 а.с.37-50).
23.03.2026 року потерпіла уточнила позовні вимоги і просила призначити щомісячне утримання (компенсацію за втрату працездатності), на її користь від обвинуваченого, встановити розмір щомісячних виплат у сумі 8000,00 гривень, призначити термін виплат – на час існування інвалідності довічно (том 3 а.с.102).
Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд зазначає наступне.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд вважає, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілій була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях. 
При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
За таких обставин, враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої, яка тривалий час вимушена лікуватися, порушення нормального укладу її життя, конкретних обставин справи, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в якості компенсації за заподіяну їй моральну шкоду суму в розмірі 249133,30 гривень. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходив з такого розрахунку: 299133,30 гривень (сума заявленої потерпілою моральної шкоди до обвинуваченого) – 50000,00 гривень (сума моральної шкоди відшкодованої обвинуваченим, яка визнана потерпілою) = 249133,30 гривень (залишок невідшкодованої моральної шкоди обвинуваченим).
При цьому суд враховує, що Товариством з додатковою відповідальністю «СК «МОТОР-ГАРАНТ» було відшкодовано потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 17067,63 гривні та моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 853,38 гривень (том 1 а.с.179 на звороті – 180, 181 на звороті).
В іншій частині позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність. Так, суд позбавлений можливості через дослідження наданих потерпілою документів встановити відносність понесених матеріальних витрат висунутому обвинуваченню в частині завданих ушкоджень здоров`ю потерпілої.
Розрахунки щодо судових витрат потерпілою не надавалися.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2023 року накладено арешт на майно – автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 (том 1 а.с.207). Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2023 року накладено арешт на майно – автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , флеш-носій MicroSD «Kingston», ємністю 64 Gb з відеореєстратора автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 (том 1 а.с.213).
Відповідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За таких обставин, оскільки арешти були накладені лише з метою збереження речей як речових доказів, суд вбачає підстави, для скасування арешту вказаного майна.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи №CE-19/108-23/12887-IТ від 22.09.2023 року, які складають 2868 гривень 00 копійок (том 1 а.с.234), судової експертизи №CE-19/108-23/12885-IТ від 22.09.2023 року, які складають 2868 гривень 00 копійок (том 2 а.с.10), судової експертизи №CE-19/108-23/12888-IТ від 16.11.2023 року, які складають 2868 гривень 00 копійок (том 2 а.с.23), судової експертизи №КCE-19/108-23/12983 від 10.11.2023 року, які складають 6692 гривень 00 копійок (том 2 а.с.49), на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України. 
Керуючись ст.ст.100, 128, 129, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнативинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк – два роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілої – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП – НОМЕР_10 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_9 , грошові кошти в сумі 249133 (двісті сорок дев`ять тисяч сто тридцять три) гривні 30 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині цивільного позову – відмовити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2023 року, на автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , – скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2023 року, на автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , флеш-носій MicroSD «Kingston», ємністю 64 Gb з відеореєстратора автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , – скасувати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню, у розмірі 15296 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) гривень 00 копійок стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП – НОМЕР_10 ) на користь держави.
Речові докази: 
- автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 і знаходиться на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, – повернути ОСОБА_7 за належністю (том 1 а.с.212);
- автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 і знаходиться на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового утримання автотранспорту ГУНП в Запорізькій області, – повернути ОСОБА_8 за належністю (том 1 а.с.203, 206);
- флеш-носій MicroSD «Kingston», ємністю 64 Gb з відео реєстратора автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , долучений до матеріалів кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.209);
- DVD-R диск білого кольору з відеозаписами обставин ДТП, наданий ПП « ОСОБА_12 », долучений до матеріалів кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.219-220).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які знаходяться під вартою, в той же час з моменту вручення їм копії вироку. 

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя            ОСОБА_1