Справа № 750/126/26
Провадження № 2-а/750/60/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
 
у січні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА № 1940448 від 18 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 грудня 2025 року о 20 год. 15 хв. інспектор першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасія Денисівна винесла відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕГА № 1940448 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 178 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 грн., за те, що він 18 грудня 2025 року по пр. Перемоги, 185 у м. Чернігові, перебував у громадському місці, біля магазину «Смаколик» у п`яному вигляді, мав неохайний вигляд та хитався, чим ображав людську гідність та громадську мораль. Позивач з вказаною постановою не погоджується, оскільки вона є необгрунтованою, винесена безпідставно з грубим порушенням КУпАП. Вказує, що з переглянутого відеозапису із нагрудної камери поліцейського не вбачається жодних дій ОСОБА_1 , які б ображали людську гідність та громадську мораль та виглядав він охайно, підтримував бесіду з поліцейськими, відповідав на їх запитання та стояв на власних ногах, а тому у його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення. Інспектор поліції Довгун А.Д. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотрималася процедури оформлення та складання матеріалів, допустила формальний розгляд справи, не збирала та не досліджувала жодних доказів, не зафіксувала обставин щодо стану сп`яніння, їх ознак, не роз`яснила позивачу його права та не ознайомила його з матеріалами справи. Під час складання адміністративних матеріалів, позивч заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, що є безумовною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, але інспектор не склала такий протокол, що підтверджується відеозаписом. Однак на адвокатський запит був наданий протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та від підпису щодо отримання такого протоколу. Звертає увагу, що позивач не міг відмовитися від дачі пояснень, оскільки такого йому не пропонували, а протокол не складався, тому він не міг відмовитися від його отримання. У постанові не вказано що до нього доданий протокол. Отже, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, передувала складанню адміністративних матеріалів, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 р. Посилається на норми КУпАП та практику Верховного Суду, просить позов задовольнити. 
Ухвалою суду від 20.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора батальйону 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - повернуто позивачу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.01.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора батальйону 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задоволено. Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.01.2026 у справі №750/126/26 про повернення позовної заяви скасовано та направлено до Деснянського районного суду м. Чернігова для продовження розгляду.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Поновлено позивачу строк для звернення до суду.
24 грудня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву до якого також додано DVD-диск, просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що 18.12.2025 року о 20,00 год., екіпаж патрульної поліції отримав виклик «Хуліганство», зміст якого полягав, що за адресою м. Чернігів, пр. Перемоги, 185, у магазині «Смаколики», чоловік розбив приблизно дві пляшки горілки, поводився неадекватно та перебував у стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю на місце події, був виявлений ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Поліцейські повідомили, що поява в громадських місцях у п`яному вигляді, яка ображає людську гідність і громадську мораль, є адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 178 КУпАП. Інспектор поліції, який складав адміністративні матеріали є уповноваженим працівником патрульної поліції та має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і дотрималася процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що вбачається із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, із якої також видно, що ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді, вчинив конфлікт із продавчинею магазину «Смаколик». Зазначає, що у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення необхідно складати якщо особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, яке застосовується у момент визнання особи винуватою. Судові витрати на професійну правничу допомогу, вважає необгрунтованими та завищеними, оскільки не співмірні із категорією справи.
06 квітня 2026 року від представника позивача надійшли письмові пояснення у яких він не погоджується із відзивом на позов з підстав викладених у позовній заяві. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що інспектор першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасія Денисівна винесла постанову серії ЕГА № 1940448 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 грн., за вчинене ним адміністративне правопорушення, за наступних обставин: 18 грудня 2025 року по пр. Перемоги, 185 у м. Чернігові, ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, біля магазину «Смаколик» у п`яному вигляді, мав неохайний вигляд та хитався, чим ображав людську гідність та громадську мораль.
У матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення, складений 18 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 , про те що, 18.12.2025 року близько 20 год. 15 хв., ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме біля магазину «Смаколик» в п`яному вигляді, мав неохайний вигляд, хитався, чим порушив людську гідність та громадську мораль чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
До відзиву на позов додано витяг з Єдиного обліку від 18.12.2025 року, з якого вбачається, що 18.12.2025 р. о 19:36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.12.2025 о 19:35 за адресою: Чернігівський район м. Чернігів, проспект Перемоги, 185 у магазині «Смаколики», чоловік побив близько двох пляшок горілки, поводить себе не адекватно в алкогольному сп`янінні. Прибувши на місце події, встановлено учасника події ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в стані сп`яніння, як повідомляють свідки, вони ж продавчині даного магазину, що ОСОБА_1 купуючи продукти, почав вводити в оману продавчинь, в результаті чого почалась сварка свідків та учасника події, після чого ОСОБА_1 кинув у прилавок з алкоголем апельсин внаслідок чого, одна пляшка розбилася. В ході спілкування з учасником події, він сплатив за збитки магазину і приніс вибачення, після прибуття на місце екіпажу поліції бул складено постанову.
Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вона є необгрунтованою, винесена безпідставно з грубим порушенням КУпАП. 
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 178 КУпАП настає за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Ключовим у даному випадку є дії особи, які утворюють об`єктивну сторону правопорушення за частиною 1 статті 178 КУпАП, а саме поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Під появою в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль необхідно розуміти:
- поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо);
- коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий одяг тощо);
- через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів);
- п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).
Тобто, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 178 КУпАП, настає у випадку не тільки з огляду на факт знаходження особи в громадських місцях у п`яному вигляді, а коли особа, яка перебуває у такому стані, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль.
З переглянутого судом відеозапису із нагрудної камери поліцейського не вбачається жодних дій ОСОБА_1 , які б ображали людську гідність та громадську мораль. У нього був охайний вигляд, не падав, не хитався, спілкувався із поліцейськими, пристойно висловлювався, а тому суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Інший наявний у матеріалах справи доказ, а саме, витяг з Єдиного обліку від 18.12.2025 року, не доводить вину позивача у вчиненні адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 178 КУпАП. 
Згідно частин 1-3 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.  Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.  Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до частин 1-2 ст. 77 КУС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.  В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про обгрунтованість позову до Департаменту патрульної поліції, що є підставою для задоволення позовних вимог. 
Що стосується позовних вимог заявлених позивачем до інспектора першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни, суд зважає на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Згідно до ч. 4 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно із статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Національну поліцію", систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про Національну поліцію").
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 3 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.
Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у даній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого інспектор патрульної поліції уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Таким чином, вимога заявлена до інспектора першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни, задоволенню не підлягає.
Щодо вирішення питання витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного висновку.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 31.12.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кутуковим Сергієм Олександровичем, квитанцією до прибуткового касового ордера від 02.01.2026 р. про сплату 2500 грн., копією ордеру.
Згідно частин 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати  на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно п. 9 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Стаття 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Позивач підтвердив факт отримання послуг адвоката та понесені витрати на ці послуги, тому суд вважає, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. є реальними та підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім того з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору.
Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд
у х в а л и в :
позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України(місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕГА № 1940448 від 18 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити. 
У задоволенні позову до інспектора першого батальйону третьої роти другого взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Довгун Анастасії Денисівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення –  відмовити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., а всього 3165,60 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:   А.В. СЛІСАР