Справа № 462/2703/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 травня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

за ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 20.03.2026 р. о 22 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Сяйво-Левандівська керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_1 20.03.2026 р. о 22 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Сяйво-Левандівська керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця. Був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі Mitsubishi Outlander 4600 на вул. О. Дучимінської, 7, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_1 20.03.2026 р. о 22 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Сяйво-Левандівська керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, який позбавлений права керування транспортними засобами, вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи у суді повторно не з`явився, доказів поважності своєї неявки не надав, хоча про час та місце розгляду справи судом був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.
Суд враховує, що ОСОБА_1 на місці складення протоколів про адміністративні правопорушення був повідомлений про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначених справ розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.
Крім цього, відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).
Розглянувши матеріали справи, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №620155 від 20.03.2026 р., серії ЕПР1 №620133 від 20.03.2026 р. та серії ЕПР1 № 620130 від 20.03.2026 р. відповідно, записами нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено підстави примусової зупинки транспортного засобу, його права, можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і у медичному закладі, на що останній відмовився, рапортом працівника поліції Медвідь В.М. від 21.03.2026 року, в якому деталізовано викладені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень; направленням складеного поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Комарською Х.Р. про скерування на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, а також довідками з інформаційного порталу Національної поліції України від 23.03.2026 р., що ОСОБА_1 притягався 14.01.2026 року Сихівським районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 09.02.2025 р. правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення винуватості особи, відносної якої складені протоколи, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У зв`язку із наведеним, враховуючи особу правопорушника, а також із врахуванням положень ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 , слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно довідки УПП у Львівській області ДПП від 23.03.2026 р. за гр. ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані /а.с.7/.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. 23, 36 40-1, 126, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням положень ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.