ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14699/22 суддя першої інстанції: Загацька Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача Воловика С.В., суддів Аліменка В.О., Осіпової О.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 у справі № 640/14699/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АКЛІМА»» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АКЛІМА»» (далі – позивач, ТОВ «ТД «АКЛІМА»») звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві) та Державної податкової служби України (далі – відповідач-2, ДПС України), у якій просило суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві № 7050144/41222642 від 13.07.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної № 13 від 15.06.2022, а також зобов`язати ДПС України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 позовну заяву задоволено повністю, оскаржуване рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві скасовано, ДПС України зобов`язано зареєструвати спірну податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для задоволення позову суд першої інстанції визначив те, що оскаржуване рішення прийнято всупереч установленій процедурі, без належної конкретизації документів, яких бракувало, та без вмотивованого обґрунтування підстав відмови. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ГУ ДПС у м. Києві звернулося з апеляційною скаргою, у якій вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 зазначає, що законодавець встановив чітку процедуру документального підтвердження господарських операцій для цілей реєстрації податкових накладних. ГУ ДПС у м. Києві наполягає на тому, що зупинення реєстрації податкової накладної № 13 від 15.06.2022 відбулося у межах чинного законодавства, а надані позивачем пояснення та копії документів не підтвердили реальність господарської операції, що стало законною підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації. 
Апелянт також зауважив, що позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, а суд першої інстанції, розглядаючи документи, які не надавалися комісії, порушив принцип офіційного з`ясування обставин справи та принцип рівності учасників судового процесу.
Крім того, апелянт зауважив, що з наданих документів неможливо встановити реальність господарських операцій ТОВ «ТД «АКЛІМА»», оскільки господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано справу із Донецького окружного адміністративного суду.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, свою позицію щодо вимог апеляційної скарги не висловив. 
Ухвалою апеляційного суду від 02.10.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів встановила наступне.
ТОВ «ТД «АКЛІМА»» здійснює господарську діяльність з 20.03.2017 та є платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля, зокрема придбання кліматичного та вентиляційного обладнання в українських імпортерів і постачальників та його реалізація у відповідності до замовлень контрагентів.
Під час здійснення господарської діяльності 15.06.2022 між позивачем (продавець) та ТОВ «ВЕНТ-КЛІМАТ» (покупець, код ЄДРПОУ 43541222) укладено договір постачання № 1506-22/2-1, за яким позивач зобов`язався поставити кліматичне обладнання (зовнішній і внутрішній блоки кондиціонера HEC-12HTD03/R2) на загальну суму 10 648,18 грн, у тому числі ПДВ 1 774,70 грн. Того ж дня отримано попередню оплату, підтверджену банківською випискою AT «ОТП БАНК». 
За правилом першої події на дату отримання оплати ТОВ «ТД «АКЛІМА»» складено та направлено для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 13 від 15.06.2022.
Втім, відповідно до квитанції № 9090711480 від 22.06.2022 реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України та пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 (далі – Порядок № 1165), у зв`язку з відповідністю платника податків пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток 1 до Порядку № 1165), внаслідок наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН/РК. Одночасно платнику запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.
З метою розблокування податкової накладної, 06.07.2022 позивачем подано повідомлення № 1 з поясненнями та первинними документами, зокрема: договір постачання № 1506-22/2-1, рахунок на оплату № 222, банківську виписку за 15.06.2022, видаткову накладну № 214, а також документи щодо попереднього ланцюга постачання від ТОВ «КЛІМА-СОФТ» (договір № 202002/01, рахунок № 542, видаткова накладна № 541, оборотно-сальдова відомість за рахунком 361 тощо).
За результатами розгляду зазначених документів, Комісією ГУ ДПС у м. Києві 13.07.2022 прийнято рішення № 7050144/41222642 про відмову у реєстрації податкової накладної № 13 від 15.06.2022. Підставою для відмови визначено ненадання платником копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. 
При цьому у рішенні не конкретизовано, які саме документи не надано та не проставлено відміток у відповідних графах форми рішення, а графа «Додаткова інформація» залишилася незаповненою.
Не погоджуючись із рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, проте, рішенням ДПС України № 29420/41222642/2, скарга залишена без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права й дотримання норм процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. Зокрема, цим Кодексом визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Приписами пункту 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації контролюючий орган протягом операційного дня надсилає в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації з підтвердженням. 
На виконання пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію, з розрахованим показником за кожним критерієм; 3) пропозиція щодо надання платником пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі – Порядок № 520).
Пунктами 4, 5 Порядку № 520 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до внесення змін наказом Мінфіну від 12.01.2023 № 19) передбачалось, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації. 
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції.
Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку № 520 (у редакції станом на липень 2022 року) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку, розглядає комісія регіонального рівня, яка протягом 5 робочих днів з дня їх надходження приймає рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, зміст наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що з метою вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для реєстрації податкової накладної в ЄРПН законодавцем установлено такий алгоритм: за наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації платник подає пояснення і документи відповідно до пункту 5 Порядку № 520; за результатами їх розгляду комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або про відмову. При цьому форма рішення (Додаток 1 до Порядку № 520) передбачає конкретизацію підстав відмови шляхом підкреслення конкретних позицій документів, яких бракує, та заповнення графи «Додаткова інформація».
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, у справі що розглядається позивач скористався правом, наданим пунктом 4 Порядку № 520, та подавав до контролюючого органу повідомлення № 1 від 06.07.2022 з первинними документами, що охоплювали всі ключові категорії, передбачені пунктом 5 Порядку № 520, а саме: договір поставки, рахунок на оплату, банківську виписку, що підтверджує отримання попередньої оплати як першої події для складання ПН, видаткову накладну на відвантаження товару, документи щодо ланцюга придбання товару від ТОВ «КЛІМА-СОФТ» з підтвердженням оплати і отримання, а також оборотно-сальдову відомість по рахунку 361. 
На переконання колегії суддів, вказані документи дають змогу встановити суть господарської операції та підтвердити правомірність складання спірної податкової накладної.
В той же час, як підстава для відмови у реєстрації спірної податкової накладної у рішенні № 7050144/41222642 від 13.07.2022 відтворений перелік, наведений у пункті 5 Порядку № 520, без зазначення конкретних документів яких не надано, та не підкреслення жодної позиції у відповідній графі форми рішення (Додаток 1 до Порядку № 520). При цьому, графа «Додаткова інформація» також залишена порожньою. 
Такий підхід фактично позбавляє платника можливості зрозуміти, чого конкретно, на думку комісії, бракує з числа фактично поданих ним документів.
Колегія суддів наголошує, що Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо стандартів обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії у цій категорії справ. 
Зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а Верховний Суд зазначив, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. 
У постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 Верховний Суд додатково наголосив, що незважаючи на те, що Порядком № 1165 затверджена форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1– 8 критеріїв ризиковості платника податку, податковий орган не звільняється від обов`язку щодо доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України. 
У постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 Верховний Суд вказав, що предметом розгляду в цій категорії справ є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність господарської операції.
Колегія суддів також звертає увагу на правовий висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20, відповідно до якого можливість надання платником вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно на власний розсуд. Застосування контролюючим органом загального відтворення переліку пункту 5 Порядку № 520 без прив`язки до фактично поданих платником документів є неконкретизованим і не відповідає критерію обґрунтованості.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав прийняття рішення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів. 
Оскаржуване рішення № 7050144/41222642 від 13.07.2022 не містить жодних конкретних мотивів: чому саме фактично подані позивачем документи не підтверджують інформацію, зазначену у спірній податковій накладній, яких саме документів із поданих бракує або чому подані документи оформлені з порушенням законодавства. Наслідки невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог до форми та змісту актів індивідуальної дії не можуть покладатися на платника.
За таких обставин, колегія суддів робить висновок про те, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, в контексті взаємозв`язку підстав для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів і пояснень, не можна вважати вмотивованим, таким, що відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України та, як наслідок, правомірним. Всупереч частини другої статті 77 КАС України відповідач-1 не довів належними та достатніми доказами правомірності свого рішення, що є предметом оскарження.
Частинами першою – третьою статті 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, всебічно і повно дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, правильно застосував норми матеріального права та дотримався норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 у справі № 640/14699/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АКЛІМА»» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2025 у справі № 640/14699/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 328– 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Воловик

Судді В.О. Аліменко

О.О. Осіпова