Справа № 646/1465/25 
№ провадження 1-кп/646/449/2026 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року         м. Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023220000000474 від 28.04.2023 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Біле Лутугинського району Луганської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України ,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил рф силовим способом з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно захопили та фактично 
здійснили окупацію частини території Харківської області, в тому числі м. Куп?янськ Куп?янського району Харківської області, шляхом зосередження навколо вказаного населеного пункту та безпосередньо в ньому, збройних підрозділів рф, та встановлення контрольно-пропускного режиму в?їзду та виїзду з вказаного населеного пункту тощо, шо тривало до початку вересня 2022 року (не пізніше 09.09.2022).
Так, після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію України, з 24.02.2022 збройні сили країни агресора - рф безпосередньо здійснили силове захоплення та взяття під контроль будівель і споруд на території Куп?янська Харківської області, що забезпечують діяльність органів державної влади, в тому числі й ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та з метою створення окупаційної влади, зокрема нового окупаційного правоохоронного органу, та вирішили залучити до співпраці місцевих жителів.
ОСОБА_3 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, у період часу з початку червня 2022 року по початок вересня 2022 року, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, перебуваючи у м. Куп?янськ Куп?янського району Харківської області, маючи умисел на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам, створеним на тимчасово окупованій території, з метою завдання шкоди Україні та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з початку червня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час під час судового розгляду встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_3 , будучи громадянином України, тимчасово не працюючим, знаходячись на території м. Куп?янськ Куп?янського району Харківської області, зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні, достовірно знаючи, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться ІНФОРМАЦІЯ_2 , а співробітники управління виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо життєдіяльності вказаного населеного пункту, погодився на пропозицію військових російської федерації та вирішив добровільно зайняти посаду у новоствореному правоохоронному органі, а саме: виконуючого обов?язки інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з початку липня 2022 року по початок вересня 2022 року, більш точний час під час судового розгляду встановити з об?єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на допомогу державі-агресору та її незаконним правоохоронним органам з метою завдання шкоди Україні, почав виконувати обов?язки із здійснення пропускного режиму на блок-постах та перевірки документів громадян, перевірки документів щодо наявності підстав керування транспортними засобами, відібрання пояснень у громадян України у зв?язку з порушенням правил дорожнього руху, та здійснення охорони будівлі розташованої за адресою АДРЕСА_2 , а саме: за місцем знаходження Куп?янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Своїми діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 7 ст. 111-1 КК України, добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Відповідно до ухвали від 09 грудня 2025 року відносно обвинуваченого здійснюється спеціальне судове провадження.
Будь-яких відомостей щодо позиції обвинуваченого щодо пред`явленого йому обвинувачення суду не надано.
Захисник повідомив, що йому невідома позиція обвинуваченого щодо пред`явленого йому обвинувачення, однак зауважень щодо судового розгляду за процедурою спеціального судового провадження не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.
Щодо обґрунтування здійснення стороною обвинувачення всіх можливих передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
У подальшому, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.12.2025 у межах цієї судової справи було постановлено про розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 за його відсутності (in absentia) шляхом здійснення спеціального судового провадження.
При ухваленні вказаного рішення суд виходив з того, що судовий розгляд за відсутності обвинуваченого відповідає стандартам міжнародного законодавства, зокрема Рекомендаціям Комітету міністрів Ради Європи №6 R (87) 18 щодо спрощення кримінального провадження, а також Резолюції Комітету Ради Європи від 19 січня 1973 року 75 (11) про критерії, які регламентують здійснення провадження за відсутності обвинуваченого.
Крім того, можливість здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, тобто здійснення судового розгляду та ухвалення судового рішення за відсутності обвинуваченого, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, не можна розглядати як порушення положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод з боку держави у разі, коли немає підстав вважати, що обвинувачений не був належно повідомлений про розпочате стосовно нього судове провадження (наприклад, рішення у справах «Да Лус Домінгеш Ферейра проти Бельгії» від 24 травня 2007 року, «Пуатрімоль проти Франції» від 23 листопада 1993 року, «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року, «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «F.C.B. проти Італії» від 28 серпня 1991 року) [6].
У цьому кримінальному провадженні рішенню про спеціальне судове провадження передували неодноразові неявки обвинуваченого на судові засідання і про причини своєї неявки обвинувачений суду не повідомляв.
Суд також враховує, що обвинувачений на теперішній час перебуває на території, яка на цей час непідконтрольна державним органам України, що ускладнювало використання органом досудового розслідування механізму міжнародного співробітництва у кримінальних провадженнях між вказаними державами, особливо щодо обвинуваченого, який співпрацював з рф та обіймав посаду в правоохоронному органі на окупованій території.
Однак, незважаючи на наявність складнощів у реалізації міжнародно-правової допомоги між Україною та рф, стороною обвинувачення належним чином здійснювалися спроби належного повідомлення обвинуваченого про пред`явлене йому обвинувачення, виклик обвинуваченого, який здійснювався як шляхом публікації оголошень на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 так і у ЗМІ загальнодержавної сфери « ОСОБА_6 ».
У ході судового розгляду, стороною обвинувачення було використано всі надані законом можливості для дотримання прав обвинуваченого (зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя).
Стороні захисту було надано достатньо часу для належного забезпечення права на захист обвинуваченого, судовий розгляд відбувався тривалий час, протягом якого обвинувачений у встановленому порядку викликався до суду.
Права та інтереси захищалися адвокатом ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги для здійснення захисту за призначенням, та який брав участь на всіх стадіях судового розгляду.
Захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду: брав активну участь у допиті свідків, при дослідженні судом доказів, та захисником було сформульовано та оголошено в судових дебатах позицію захисту про те, що розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 проводиться у спеціальному судовому провадженні (in absentia), обвинувачений не мав можливості надати суду докази щодо його невинуватості, можливості доведеності недобровільності зайняття ОСОБА_7 зазначеної посади, наявність збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обвинуваченого, а також вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, тиску чи примусу,у зв`язку з чим, захисник прокладався на розсуд суду.
Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_3 для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку з чим останній викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України: повістки про виклик публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 , а після зміни найменування суду Основ`янського районного суду м. Харкова.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX з 25.04.2025 змінено назву ІНФОРМАЦІЯ_6 на Основ`янський районний суд міста Харкова. Цим законом пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3, відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.
Крім того, судом додатково вживались заходи для належного повідомлення обвинуваченого, направлялись судові повістки про виклик за останньою відомою адресою проживання на території України, а також направлялися захиснику для вручення обвинуваченому.
Відтак з моменту опублікування повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомлений з її змістом.
Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
У зв`язку з вказаним суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення та судом  було вчинено достатньо та максимально можливих заходів щодо дотримання прав обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 повинен був знати про розгляд кримінального провадження, та відмовився від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України, та захищати себе безпосередньо в такому суді, що також свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.
У той же час, ухилення обвинуваченого від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України, при цьому обвинувачений викликався до суду через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб та на офіційному веб-сайті суду, також шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого на території України, а також шляхом направлення захиснику для вручення обвинуваченому, однак обвинувачений у судове засідання не з`явився.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.
За відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» місто Куп`янськ Харківської області (місце проживання та розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є територією, яка з 24.02.2022 по 10.09.2022 була тимчасово окупованою територією України.
Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів, які не потребують окремого судового доказування.
Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, зібраними в ході судового розгляду кримінального провадження та безпосередньо дослідженими судом, зокрема показаннями свідків.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні, будучи приведеним судом до присяги, пояснила, що вона знала ОСОБА_3 до окупації м. Куп`янська Харківської області коли він працював у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вона запрошувалась десь тричі у якості пойнятої для проведення процесуальних дій. Через деякий час ОСОБА_3 звільнився з правоохоронних органів та працював на ринку в м. Куп`янськ. Під час окупації вона зустрічала його на ринку та біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 був у чорній формі з шевроном на рукаві, занімав посаду у новоствореному правоохоронному органі щодо обов`язків дорожньо-патрульної служби співпрацював з окупаційними владою, носив пістолет. Також один раз запрошував її у якості пойнятої на виїзд у м. Куп`янську на процесуальну дію, під час якої було знайдено коноплю та за наслідками складено протокол російською мовою ,який вона підписала. Бачила ОСОБА_3 у формі також на здійснення ним пропускного режиму на блок-постах під час окупації.Свідок підтвердила факт добровільності зайняття ОСОБА_3 займаної посади в новоствореному правоохоронному органі.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні, будучи приведеним судом до присяги, зазначив, що він працював під час окупації в м. Куп`янську у новоствореному органі окупаційної влади .Займав посаду начальника служби дільничних інспекторів. В його штаті було біля 200 осіб правоохоронців, не заперечував ,що можливо ОСОБА_3 працював у іншому відділі ,не в його підпорядкуванні. 
Окрім того, вина обвинуваченого об`єктивно підтверджується ще й іншими дослідженими у судовому засіданні та сприйнятими безпосередньо судом під час судового розгляду письмовими доказами.
Відповідно до відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023220000000474 від 28.04.2023 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали ІНФОРМАЦІЯ_8 за фактом того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно зайняв посаду в т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_9 » при окупаційній владі держави-агресора російської федерації в період окупації військовими рф Куп`янського району Харківської області (а.с. 1 т.1 матеріалів кримінального провадження).
Відповідно до даних з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2023 свідок ОСОБА_8 впізнала за загальними рисами обличчя, формою голови, розрізом очей ОСОБА_3 як чоловіка, який був мешканцем сел. Ківшарівка Куп`янського району та під час окупації Куп`янського району військами рф перейшов на бік ворога та в поліцейській формі ніс службу на блок-пості, здійснював перевірку документів та огляд речей. (а.с. 55-57 т.1 матеріалів кримінального провадження).
Відповідно до даних з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2023 свідок ОСОБА_10 впізнав за загальними рисами обличчя, формою голови, розрізом очей ОСОБА_3 як чоловіка, який був мешканцем сел. Ківшарівка Куп`янського району та під час окупації Куп`янського району військами рф спільно з останніми ніс службу на блок-постах зі зброєю, здійснював перевірку документів та особистий огляд. (а.с. 64-66 т.1 матеріалів кримінального провадження).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2023, якою надано право тимчасового доступу до речей та документів з можливістю вилучення оригіналів документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за №12022221070000805 від 19.10.2022, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме до особової справи, трудового договору, заяви та особистих документів відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Харківської області, які складені виключно на нього чи підписані виключно ним, а також отримати тимчасовий доступ до документів з метою їх вилучення в копіях, а саме до платіжних відомостей, наказів про призначення, журналів чергувань та видачі посвідчень та іншої документації, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджують факт роботи в незаконно створених правоохоронних органах при окупаційній адміністрації держави-агресора російської федерації на тимчасово окупованій території (а.с. 81-82 т.1 матеріалів кримінального провадження).
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.09.2023 та додатком до протоколу з описом речей і документів, були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2023, якою було надано тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме: 
1) «Трудовой договор с работником ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » в двох примірниках кожний на 2 арк;
2) «Согласие на обработку персональних данных ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк;
3) «Заявление от ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.;
4) «Подписка о неразглашение информации» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.;
5) «Лист согласование» на 1 арк.;
6) «Автобиография» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.;
7) « ІНФОРМАЦІЯ_12 » від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.;
8) « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 3 арк.;
9) «Обьяснение» в кількості 2 шт. від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк. кожен;
10) Копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.;
11) Копія довідки на військовозобов?язаного звільненого з ОВС на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;
12) Копія свідоцтва про народження на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;
13) Копія атестату про повну загальну освіту з додатком ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;
14) Копія посвідчення водія на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.;
15) Копія диплома про базову вищу освіту з додатком водія на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 арк.;
16) Копія військового квитка на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.;
17) Копія витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_13 ім?я ОСОБА_3 на 1 арк.;
18) Копія « ІНФОРМАЦІЯ_14 №1-лс 05.07.2022»;
19) Фотокартки в кількості 4 шт.;
20) Копії паспортних даних та документи, що посвідчують ОСОБА_13 , 1961 року народження та ОСОБА_14 , 1961 року народження на 8 арк.;
21) « Рапорт от 01.09.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк;
22) «Обьяснение от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк;
23) «Расписка от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк;
24) «Рапорт от 20.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк;
25) « Рапорт от 14.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк;
26) «Рапорт от 27.07.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк;
27) «Обьяснение от 27.07.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк.;
28) «Расписка от 27.07.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк;
29) «Материалы внесенные в книгу учета под №390 от 02.08.2022» на 8 арк. (а.с.83-85 т.1 матеріалів кримінального провадження).
У протоколі огляду предметів від 21.09.2023 зафіксовано результати огляду зазначених вище документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 у порядку тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с. 86-87, т.1 матеріалів кримінального провадження).
Постановою ст. слідчого від 21.09.2024 вищевказані предмети, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, підтверджуючі факт зайняття ОСОБА_3 посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на території тимчасово окупованого м. Куп`янськ, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 88 -90, т.1 матеріалів кримінального провадження).
Згідно з заключною частиною висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_15 №СЕ-19/121-24/28019-ПЧ від 09.10.2024 1 - 23. підписи від імені ОСОБА_3 : в графі «Работник: ІНФОРМАЦІЯ_16 » в документах «Трудовой договор ІНФОРМАЦІЯ_17 » на ім?я ОСОБА_3 (в двох екземплярах); праворуч від друкованого тексту « «_» __________ 2022 года» в заяві про прийняття на посаду від імені ОСОБА_3 на ім?я « ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_15 » 2022 г.; в графі «Подпись субъекта персональных данных» в документі «Согласие на обработку персональних даних» друкованого тексту «_» __________ 2022 года» в документі «Подписка о неразглашении информации» від імені ОСОБА_3 2022 г.; над рядком «(подпись)» в документі «Автобиография» від імені ОСОБА_3 від 21.06.2022; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Автобиография» від імені ОСОБА_3 без дати; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Объяснение» від 27.07.2022 від імені ОСОБА_16 , який починається словами «27.07.2022 г. приблизительно в 7.40 на въезде в город Купянск» за підписом ОСОБА_3 ; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » на зворотному боці документа «Объяснение» від 02.08.2022 від імені ОСОБА_17 , який починається словами «27.07.2022 г Приблизительно в 7.40 на везде в город Купянск...» за підписом ОСОБА_3 ; в рядку «Подпись должностного лица, составившего протокол» в документі «ПРОТОКОЛ о задержании транспортного средства» від 02.08.2022, складений на ім?я ОСОБА_17 ; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Объяснение» від 14.08.2022 від імені ОСОБА_18 , який починається словами «14.08.22 Я на автомобиле опель...» за підписом ОСОБА_3 ; в рядку «И.о. инспектора ДПС ОГИБДД УВД ВГА Харьковской области 20.08.2022» в рапорті від імені ОСОБА_3 від 20.08.2022, який починається словами «Прошу Вас разрешить мне выходной день 22.08.2022..»; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Объяснение» від 21.06.2022 від імені ОСОБА_3 , який починається словами «Я, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_19 » ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в рапорті від імені ОСОБА_3 від 01.09.2022, який починається словами «Докладываю Вам, что с 12-31.08.22..»; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Расписка» від 19.08.2022 від імені ОСОБА_19 , який починається словами «Суть данный росписки отображает факт передачи мне: ОСОБА_20 », за підписом ОСОБА_3 ; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в рапорті від імені ОСОБА_3 від 14.08.2022, який починається словами «Докладываю Вам, что 15.08.2022 во время несения службы...»; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Расписка» від 27.07.2022 від імені ОСОБА_21 , який починається словами «Суть данный росписки отображает факт передачи мне ОСОБА_21 ..», за підписом ОСОБА_3 ; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в документі «Объяснение» від імені ОСОБА_3 , який починається словами «Поясняю следующее, что я проживаю по адресу: Харьковская область, Купянск.»; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в рапорті від імені ОСОБА_3 , який починається словами «Докладываю вам что, мною был рассмотрен материал в отношении гр. Трофименко ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в рапорті від імені ОСОБА_3 від 27.07.2022, який починається словами «Докладываю вам что, 27.07.2022…», ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в рапорті від імені ОСОБА_3 від 02.08.2022, який починається словами «Докладываю Вам, что 02.08.2022.»; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в технічному зображенні лицьового та зворотного боків посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2015 на ім?я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ліворуч від короткого рукописного запису « ОСОБА_11 » в технічному зображенні лицьового та зворотного боків свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 виконані ОСОБА_3 (а.с. 218-231 т.1 матеріалів кримінального провадження).
Відповідно до даних, що містяться в наказі № 1-лс від 05.07.2022 т.зв. начальника « ІНФОРМАЦІЯ_21 », яким ОСОБА_3 призначено на посаду «исполняющего обязанности инспектора дорожно-патрульной службы группы дорожно-патрульной службы отдела государственной инспекции безопасности дорожнего движения ІНФОРМАЦІЯ_22 ».
У судовому засіданні також були досліджені такі речові докази: копію наказу № 1-лс від 05.07.2022 т.зв. начальника « ІНФОРМАЦІЯ_21 », фотокартки ОСОБА_3 у кількості 4 шт., «Трудовой договор с работником ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » в двох примірниках кожний на 2 арк; «Согласие на обработку персональних данных ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк; «Заявление от ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Подписка о неразглашение информации» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Лист согласование» на 1 арк.; «Автобиография» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Автобиография» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 3 арк.; копію довідки на військовозобов?язаного звільненого з ОВС на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копію витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_13 ім?я ОСОБА_3 на 1 арк.; «Обьяснение» в кількості 2 шт. від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк. кожен; «Обьяснение от 27.07.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк.; «Обьяснение от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; « Рапорт от 01.09.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 20.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Расписка от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 14.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 27.07.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт подписан ОСОБА_11 » на 1 арк без дати; «Рапорт от 27.07.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 02.08.2022 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Расписка от 17.08.2022» від ОСОБА_22 на 1 арк.; копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_22 на 2 арк., завірену «исполняющим обязанности инспектором дорожно-патрульной службы группы дорожно-патрульной службы отдела государственной инспекции безопасности дорожнего движения ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_11 », копію полісу серії АТ №0587095 від 23.05.2021, оформлену на ім`я  ОСОБА_22 на 1 арк.; «Обьяснение от 02.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; «Протокол о задержании транспортного средства от 02.08.2022» принято ОСОБА_11 » на 1 арк; копію свідоцтва про народження на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копію атестату про повну загальну освіту з додатком ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копію посвідчення водія на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копію диплома про базову вищу освіту з додатком на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 арк.; копію військового квитка на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.; копії паспортних даних та документи, що посвідчують ОСОБА_13 , 1961 р.н. та ОСОБА_14 , 1961 р.н. на 8 арк.; копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.
Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, такі матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: постанову про доручення здійснення досудового розслідування, постанову про визначення групи прокурорів, постанову про визначення слідчого для проведення досудового розслідування, повідомлення про підозру від 09.01.2025, постанову про оголошення у розшук підозрюваного, ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2026 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, відомості про відкриття ОРС відносно ОСОБА_3 , оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та їх вчинення належними процесуальними особами.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав, у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
За таких обставин, оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території доведена поза розумним сумнівом.
Факт прийняття його на роботу та зайняття посади в правоохоронних органах окупаційної влади, є переконливим і доказано зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, які беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчать про те, що  ОСОБА_3 займав посаду «исполняющего обязанности инспектора дорожно-патрульной службы группы дорожно-патрульной службы отдела государственной инспекции безопасности дорожнего движения ІНФОРМАЦІЯ_22 » у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території в м. Куп`янськ Харківської області під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».
Щодо доведеності добровільності зайняття ОСОБА_7 зазначеної посади також підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які свідчать про те, що на свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого із зайняття посади у зазначеному незаконному правоохоронному органі та реалізації його функцій вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку.
Вищезазначене є беззаперечним свідченням невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій. Крім того, воєнний напад рф на Україну, що почався 24.02.2022, окупація частини території Харківської області, зокрема міста Куп`янська та Куп`янського району, та встановлення на цій території окупаційних органів влади, мали відкритий характер, а тому ОСОБА_3 , будучи громадянином України, з огляду на його вік та достатній життєвий досвід, очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ознака добровільності, суд також враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.
Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідка ОСОБА_8 , допитаної в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений, будучи громадянином України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасового окупованій території України за місцем свого проживання та який у період з 03.09.2007 року по 08.04.2014 року проходив службу в органах ІНФОРМАЦІЯ_23 , зайняв посаду у 2022 році «виконуючого обов`язки інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби відділу державної інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_24 », яке незаконно утворене окупаційною адміністрацією держави-агресора - добровільно, при цьому ОСОБА_3 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.
Фактичні обставини цього кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для зайняття посади, що підтверджено як змістом досліджених судом документів, показаннями свідків, так і тим, що фактично взявся за виконання трудових обов`язків у так званому «відділі державної інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_24 » з метою забезпечення його функціонування, а сама по собі посада має відповідати певним професійним вимогам, що свідчить про виконання ним обов`язків із здійснення  пропускного режиму на блок-постах та перевірки документів громадян, перевірки документів щодо наявності підстав керування транспортними засобами, відібрання пояснень у громадян України у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, здійснення охорони будівлі новоствореному правоохоронному органі, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем знаходження ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Докази того, що ОСОБА_3 примушували до скоєння протиправних дій на тимчасово окупованій території, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Правові підстави вважати, що встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 зазначених вище дій не є кримінальним правопорушенням, у суду відсутні. Лише самого факту добровільного зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, цілком достатньо для кваліфікації дій за ст. 111-1 КК України, адже суспільна небезпечність таких дій є цілком очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень держави-агресора, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму.
Судом також не встановлено під час судового розгляду наявність збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обвинуваченого, а також вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, тиску чи примусу.
Отже, сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про добровільність дій обвинуваченого, його свідомий вибір та власне волевиявлення щодо зайняття посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території та безпосередньої участі в реалізації рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презум пцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
У даному випадку, на думку суду, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Вищевказані показання свідків та дані оглянутих письмових доказів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази є достатніми для обґрунтування висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України, і виправдовування обвинуваченого, суд не вбачає.
Подані стороною обвинувачення докази, які покладені судом в основу вироку, визнаються та оцінюються судом як належні та допустимі і в сукупності – достатніми та взаємопов`язаними для прийняття процесуального рішення.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
ОСОБА_3  вчинив кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким злочином відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України.
Обставин, що пом`якшують покарання, в силу ст. 66 КК України, суд не встановив.
Обставиною, що обтяжує покарання, в силу ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.
ОСОБА_3 з вищою освітою, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , раніше не судимий, працював у органах внутрішніх справ України у період з 2007 року по 14.03.2014 на посаді інспектора взводу патрульної служби ІНФОРМАЦІЯ_26 , на обліку у лікаря-нарколога у КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_27 » не перебуває, до лікаря-психіатра у КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_28 » за амбулаторною допомогою не звертався та на обліку не перебуває.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Суд також бере до уваги правову позицію, сформульовану у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18, а саме, рішення суду про позбавлення права займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульовано в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Також, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 суди зобов`язані дотримуватись загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При цьому, обвинуваченому за скоєний злочин має бути призначене покарання, яке необхідне і достатнє для виправлення та попередження з його боку нових злочинів в межах санкції статті, передбаченої ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин, родовим об`єктом якого є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави. ОСОБА_3 , маючи необхідні життєві навички та професійні знання, у тому числі в галузі української державності, будучи обізнаним про необхідність дотримання в професійній діяльності законів України, мав проявити високі моральні якості та дотриматися базової соціальної установки, суть якої полягає у готовності особистості свідомо приймати і відповідально виконувати закони та вимоги своєї держави. Натомість, вчиняючи злочин, обвинувачений діяв всупереч суспільним та державним інтересам.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, вчинив злочин об`єктом якого є основи національної безпеки України, своїми діями фактично допомагав державі агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади, та даних про особу обвинуваченого, відсутність судимостей, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану. Разом з тим, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним і достатнім для виправлення, а також для попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3  покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.7 ст. 111-1 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, з призначенням додаткового покарання, визначеного вказаною санкцією, як обов`язкового, у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, та з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України як альтернативне, у виді конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю. Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 основного покарання у вигляді позбавлення волі, з призначенням додаткових покарань, на думку суду, саме таке покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні судом не встановлено.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного його затримання.
Строк додаткового покарання слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 03.02.2025 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
У ході досудового розслідування у справі проведено судову почеркознавчу експертизу фахівцями науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС загальною сумою 9550,80 грн. Витрати, пов`язані з проведенням експертним дослідженням, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 10 (десять) років та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  основного покарання.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у виді тримання під вартою після затримання, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертним дослідженням зха № СЕ-19/121-24/28019-ПЧ від 09.10.2024 в суммі 9550,80 грн.
Речові докази: «Трудовой договор с работником ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » в двох примірниках кожний на 2 арк; «Согласие на обработку персональних данных ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк; «Заявление от ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Подписка о неразглашение информации» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Лист согласование» на 1 арк.; «Автобиография» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; «Автобиография» від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк.; « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 3 арк.; «Обьяснение» в кількості 2 шт. від « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 1 арк. кожен; копія паспорту громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копія довідки на військовозобов?язаного звільненого з ОВС на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копія свідоцтва про народження на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копія атестату про повну загальну освіту з додатком ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копія посвідчення водія на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; копія диплома про базову вищу освіту з додатком водія на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 арк.; копія військового квитка на ім?я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 арк.; копія витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_13 ім?я ОСОБА_3 на 1 арк.; копія «Приказу УВД ВГА Харьковской области №1-лс 05.07.2022»; фотокартки в кількості 4 шт.; копії паспортних даних та документи, що посвідчують ОСОБА_13 , 1961 р.н. та ОСОБА_14 , 1961 р.н. на 8 арк.; « Рапорт от 01.09.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Обьяснение от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; «Расписка от 14.08.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 20.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; « Рапорт от 14.08.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Рапорт от 27.07.22 подписан ОСОБА_11 » на 1 арк; «Обьяснение от 27.07.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк.; «Расписка от 27.07.2022 принято ОСОБА_11 » на 1 арк; «Материалы внесенные в книгу учета под №390 от 02.08.2022» на 8 арк. – залишити при матеріалах судової справи №646/1465/25.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Письмові матеріали з кримінального провадження №12023220000000474 від 28.04.2023 у двох томах залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 646/1465/25 (провадження № 1-кп/646/449/2026).
Копію вироку вручити прокурору, захиснику в день його проголошення, ОСОБА_3  - не пізніше наступного дня після ухвалення цього судового рішення надіслати за місцем реєстрації.
Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до положень частини третьої статті 400 КПК України якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених статтею 138 цього Кодексу, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий:        ОСОБА_1