Справа № 369/20371/25
Провадження № 2/369/7195/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

15.05.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Янченка А.В.,
при секретарі судового засідання Лисяк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу № 369/20371/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
В С Т А Н О В И В:

28.10.2025 року представник позивача, адвокат Рябко Сергій Олександрович, звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення у системі «Електронний суд», який зареєстрований судом 31.10.2025, мотивуючи тим, що 13 лютого 2024 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок зі строком повернення до 13 травня 2024 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою Відповідача, оригінал якої знаходиться у Позивача. 
Відповідач не повернув позику, чим порушив своє зобов`язання з повернення позики, порушивши права та інтереси Позивача. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок; 3% річних у розмірі 2 605 (дві тисячі шістсот п`ять) гривень 64 копійки; індекс інфляції у розмірі 10 468 (десять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 11 копійок та судові витрати у справі. 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Також представник позивача надав до суду оригінал розписки від 13.02.2024 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. 
Оригінал розписки було оглянуто судом, і суд встановив, що вона містить власноручний підпис Відповідача, чітко вказує суму позики, валюту, строк повернення та інші істотні умови, що підтверджує факт укладення договору позики та передання коштів. Оригінал розписки знаходиться у Позивача.
Станом на 30.04.2026 року доказів погашення заборгованості (повернення позики Позивачу) суду не надано.
До спірних правовідносин судом застосовані такі норми права.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено практикою Верховного Суду (зокрема, постанова КЦС ВС від 31.01.2024 у справі № 448/852/21, де підкреслено, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання, а розписка є достатнім доказом, якщо вона містить істотні умови та не оскаржується; аналогічно постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 520/11358/15-ц), розписка є достатнім доказом укладення договору та передання коштів, якщо вона посвідчує факт отримання коштів боржником і не спростована.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки, яка підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України від 13.12.2017р. у справі № 309/3458/14-ц.
Згідно з висновками суду, що викладені у Постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2020 року у справі № 569/24347/18 на час пред`явлення позову та виникнення спору оригінал договору позики з розпискою позичальника про отримання суми позики, знаходився у позивача (позикодавця), що згідно з положеннями статті 545 ЦК України є одним із свідчень того, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Аргументи Позивача щодо порушення зобов`язання підтверджені розпискою та відсутністю доказів повернення, тоді як будь-які можливі заперечення Відповідача (наприклад, щодо неукладення договору чи повернення коштів) не надані та не можуть бути враховані за відсутності відзиву.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,50 грн., що підлягає стягненню з Відповідача як з сторони, яка програла справу (ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049, 524, 533, 625 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280-282 ЦПК України,
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 3 % річних від простроченої суми за Договором у розмірі 2 605 (дві тисячі шістсот п`ять) гривень 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 індекс інфляції у розмірі 10 468 (десять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 11 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 50 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено: 15.05.2026 року.

Суддя          А.В. Янченко