ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4443/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Мужичук Ю.Ю. 
за участі секретаря судового засідання Крамарової Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Харківського обласного центру зайнятості 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіт" 	
про 	про стягнення коштів	
за участю представників:
позивача: Лесик О.І., самопредставництво;
відповідача: адвокат Іваненко Е.І.

ВСТАНОВИВ:

Харківський обласний центр зайнятості через систему "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіт" в якій просить суд стягнути кошти мікрогранту в сумі 102 344,99 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738 та Договору про надання мікрогранту в частині нецільового використання коштів.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №922/4443/25 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
24.12.2025 відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву (вх.№30164), в якому останній не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з наданням йому мікрогранту відповідно до Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738. Відповідач вказує, що кошти мікрогранту були використані в межах визначених Порядком № 738 напрямів витрат, а саме: на придбання обладнання та на оплату користування нежитловими приміщеннями, що відповідає цілям реалізації бізнес-плану. При цьому зміна моделі та вартості обладнання, за твердженням відповідача, не є нецільовим використанням коштів, оскільки відповідне обладнання є функціонально аналогічним передбаченому бізнес-планом, а зміна здійснена в межах загальної суми наданого мікрогранту. Також відповідач зазначає, що оплата суборенди нежитлового приміщення за своєю правовою природою є платою за користування майном, а Порядок № 738 не містить прямої заборони на використання коштів мікрогранту для оплати суборенди, за умови використання приміщення в комерційних та виробничих цілях. Відповідач звертає увагу на наявність актів перевірки від 30.04.2025 та 27.10.2025, складених уповноваженими представниками позивача, якими встановлено використання коштів мікрогранту за цільовим призначенням. При цьому відповідач вказує на суперечливість та недостовірність акту перевірки, покладеного позивачем в основу позовних вимог, з огляду на його складення без участі уповноваженого представника відповідача та за наявності інших актів з протилежними висновками. Крім того, у відзиві, з метою з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, відповідачем на підставі ст. 90 Господарського процесуального кодексу України поставлено позивачу письмові запитання.
30.12.2025 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.№30543) в якій вказує, що умовами договору та бізнес-планом визначено конкретні напрями та граничні суми використання коштів мікрогранту, а їх зміна допускається виключно за умови внесення відповідних змін до бізнес-плану та погодження таких змін у порядку, встановленому Порядком № 738. Водночас, як зазначає позивач, відповідач не звертався із заявою про зміну цільового призначення коштів мікрогранту та не вносив змін до бізнес-плану. Позивач посилається на результати здійсненого моніторингового візиту та складений за його наслідками акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту, яким, за твердженням позивача, встановлено перевищення передбачених бізнес-планом витрат на придбання обладнання та спрямування частини коштів, призначених для орендної плати, на інші цілі, зокрема на оплату суборенди нежитлового приміщення. Також у відповіді на відзив зазначено, що договір суборенди нежитлового майна був укладений відповідачем до подання заяви на отримання мікрогранту та з пов`язаною особою, що, на переконання позивача, свідчить про використання коштів мікрогранту всупереч визначеним умовам та цілям бізнес-плану. Крім того, позивач вказує, що під час проведення моніторингового візиту придбане за кошти мікрогранту обладнання не було виявлено за місцем провадження господарської діяльності відповідача, а наведені останнім пояснення щодо причин відсутності обладнання, з посиланням на нормативні обмеження, позивач вважає необґрунтованими.Посилаючись на приписи Порядку № 738 та умови договору мікрогранту, позивач зазначає, що встановлені під час моніторингу обставини свідчать про нецільове використання відповідачем коштів мікрогранту в загальній сумі 102 344,99 грн, у зв`язку з чим регіональним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення зазначених коштів та видано відповідний наказ.
06.01.2026 відповідачем подані заперечення (на відповідь на відзив) (вх.№221), в яких останній не погоджується з доводами позивача та вважає їх такими, що не спростовують позицію, викладену у відзиві. Відповідач зазначає, що твердження позивача про відсутність придбаного обладнання під час моніторингового візиту та про нецільове використання коштів мікрогранту є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. На підтвердження цього відповідач посилається на умови договорів із постачальником обладнання, специфікації, платіжні документи, додаткові угоди щодо строків поставки, а також видаткові накладні та акти приймання-передачі, з яких убачається, що обладнання було оплачено у встановлені строки та фактично передано відповідачу у квітні 2025 року. Щодо доводів позивача про нецільове використання коштів у частині оплати суборенди нежитлового приміщення, відповідач зазначає, що суборендоване майно використовується як складські та виробничі приміщення, а сама суборенда за своєю правовою природою є різновидом оренди та відповідає напрямам витрат, передбаченим пунктом 5 Порядку надання мікрогрантів. При цьому відповідач вказує, що оплата суборенди здійснена в межах загальної суми мікрогранту та на підставі чинного договору, укладеного з дотриманням вимог цивільного законодавства. Відповідач також вказує, що під час здійснення платежів за рахунок коштів мікрогранту уповноважений банк перевіряв подані документи та здійснював оплату лише після підтвердження відповідності витрат визначеним напрямам, при цьому жодних зауважень щодо нецільового використання коштів з боку банку або позивача на цій стадії не висловлювалося. Окремо у запереченнях зазначено, що за результатами інших моніторингових заходів, оформлених актами перевірки від 30.04.2025 та 27.10.2025, було встановлено наявність придбаного обладнання та використання коштів мікрогранту за цільовим призначенням. У зв`язку з цим відповідач вказує на суперечливість висновків, покладених позивачем в основу позовних вимог.Стосовно посилань позивача на акт перевірки від 01.04.2025 відповідач зазначає, що вказаний акт не був підставою для прийняття рішення про повернення коштів мікрогранту, оскільки відповідний наказ позивача ґрунтувався на іншому акті перевірки. Крім того, відповідач наголошує, що акт перевірки є документом, який фіксує суб`єктивні висновки посадових осіб і сам по собі не породжує правових наслідків. Окремо також звертає увагу суду на те, що позивач не надав відповідей на письмові запитання, поставлені відповідачем у відзиві на підставі статті 90 Господарського процесуального кодексу України, попри те, що такі запитання стосуються обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.02.2026 вирішено перейти до розгляду справи №922/4443/25 за правилами загального позовного провадження та розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено справу №922/4443/25 до розгляду у підготовчому засіданні на "04" березня 2026 р. о 12:30 год.
03.03.2026 позивачем до суду подані додаткові пояснення у справі (вх.№ 5095), в яких вказує, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання мікрогранту, укладеного шляхом приєднання відповідача до його умов у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, при цьому відповідачем у бізнес-плані визначено конкретні напрями використання коштів мікрогранту, зокрема на придбання обладнання та сплату орендної плати, а використання таких коштів відповідно до Порядку № 738 та умов договору допускається виключно за цільовим призначенням, визначеним у бізнес-плані, і може бути змінене лише за погодженням з Державним центром зайнятості у встановленому порядку. Відповідач не звертався із заявою про зміну цільового призначення коштів, не отримував відповідного погодження та не укладав додаткових угод до договору, тоді як проведення платежів уповноваженим банком саме по собі не свідчить про правомірність їх використання, оскільки Порядком № 738 не передбачено подання уповноваженим банком регіональному центру зайнятості інформації про подані отримувачем документи на оплату витрат на цілі, які не відповідають пункту 5 цього Порядку та суті бізнесу. Позивач також посилається на результати проведених перевірок, якими встановлено порушення відповідачем умов договору, а саме перерозподіл коштів між статтями витрат без погодження, використання коштів, передбачених на орендну плату, для придбання обладнання, а також спрямування частини коштів на оплату суборенди приміщення за договором, укладеним із пов`язаною особою, що, на думку позивача, свідчить про використання коштів не за цільовим призначенням, при цьому наявність двох актів перевірки з однаковим номером пояснюється технічною помилкою та не спростовує встановлених порушень; за таких обставин позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору та вимоги законодавства, у зв`язку з чим відповідно пункту 21 Порядку № 738 та умов договору сума мікрогранту підлягає поверненню як заборгованість у судовому порядку.
Протокольною ухвалою від 04.03.2026 на підставі п.3 ч.2 181 ГПК України відкладено судове засідання на 18.03.2026 о 14:00.
16.03.2026 позивач до суду надав заяву свідка (вх.№6285), яка надана на виконання вимог статті 90 Господарського процесуального кодексу України у відповідь на запитання, поставлені у відзиві на позов.
18.03.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№ 6471) в яких звертає увагу на наявність суперечностей у доказах позивача, зокрема щодо актів перевірки дотримання умов договору мікрогранту, зазначаючи, що первинним актом № 320 від 30.04.2025, складеним уповноваженими особами позивача, встановлено використання коштів мікрогранту у повному обсязі та за цільовим призначенням, а подальші твердження позивача про наявність порушень ґрунтуються на іншому акті з тим самим номером та датою, який, за твердженням відповідача, складений з порушенням встановленого порядку та без належних повноважень.Наголошує, що жодних повторних перевірок 30.04.2025 уповноваженими особами Позивача не здійснювалось, доказів направлення чи уповноваження Миргород Н.І. на проведення повторної перевірки ТОВ "ОЛІВІТ" матеріали справи не містять, жодних повідомлень чи розпорядчих документів Позивача про анулювання чи скасування акту № 320 від 30.04.2025, складеного консультантами роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості Багрич Мариною та Яшкіною Світланою Відповідач не отримував та відповідних доказів Позивачем надано не було. Відповідач вважає, що кошти мікрогранту використані ним за цільовим призначенням, порушення умов договору відсутні, а надані позивачем докази є суперечливими та недопустимими, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Протокольною ухвалою від 18.03.2026 на підставі ч. 3 статті 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; на підставі статті 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 01.04.2026 о 12.30.
31.03.2026 позивачем до суду надано клопотання про долучення доказів (вх.№ 7648), в якому просить суд долучити до матеріалів справи №922/4443/25 довіреність Харківського обласного центру зайнятості від 12.03.2026 № 4, якою уповноважено заступника начальника управління правового забезпечення - начальника відділу претензійно-позовної роботи Харківського обласного центру зайнятості Лесик Олену Іванівну представляти інтереси Харківського обласного центру зайнятості, для чого їй надано право, зокрема подавати докази, брати участь в їх дослідженні, відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу - свідчити, давати пояснення суду, відповідати на запитання, брати участь у допиті свідків.
Протокольною ухвалою від 01.04.2026 долучено до матеріалів справи заяву свідка (від 16.03.2026 за вх.№6285), додаткові пояснення відповідача у справі (від 18.03.2026 за вх.№ 6471) та довіреність, яка була додана позивачем до клопотання про долучення доказів (вх.№ 7648 від 31.03.2026); на підставі статті 182 та 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.04.2026 об 11:30.
Ухвалою суду від 10.04.2026 повідомлено сторін про те, що судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 15.04.2026 о(б) 11:30 судом проводитись не буде (знято з розгляду) у зв`язку з перебуванням у відрядженні головуючого судді у період з 15 до 19 квітня 2026 року відповідно до Наказу Голови суду №19-вд від 09.04.2026 "Про службове відрядженя судді Мужичук Ю.Ю.". Розгляд справи по суті відкладено на 22.04.2026 року о 14:00.
Протокольною ухвалою від 22.04.2026 на підставі статті 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засідання на 29.04.2026 о 13:30.
28.04.2026 позивач до суду надав додаткові пояснення у справі разом з письмовими доказами (вх.№ 10186). 
Протокольною ухвалою від 29.04.2026 додаткові пояснення (вх. №10186) долучено до матеріалів справи, водночас додані до них письмові докази на підставі ч. 8 ст. 80 ГПК України судом не прийнято до розгляду у зв`язку з їх поданням поза межами встановлених процесуальних строків для подання доказів.
У судовому засіданні 29.04.2026 представник позивача наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні 29.04.2026 заперечував проти позову та просив у його задоволенні відмовити.
У судовому засіданні 29.04.2026, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.
Відповідно до статей 12 і 16 Закону України “Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні” Кабінет Міністрів України Постановою від 21.06.2022 № 738 затвердив Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі – Порядок № 738).
01.08.2024 з метою отримання коштів мікрогранту Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІВІТ» (надалі – Відповідач) в особі керівника Томаха Геннадія Олександровича було подано до уповноваженого банку заяву № POQ724 від 01.08.2024 та проєкт бізнес - плану щодо розвитку діючого підприємства в сфері виготовлення нестандартного обладнання та металоконструкцій зі строком реалізації 36 місяців.
За бізнес-планом Відповідача сума запиту на мікрогрант склала 500 000,00грн для її використання на закупівлю за статтями витрат: 
-ручний оптоволоконний аппарат лазерного зварювання 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Gweike LCW1500 II 1.5кВт Raycus - 373375,00 грн 
-портативна машинка для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 - 24280,00 грн; 
-орендна плата – 102345,00 грн.
На підставі наказу Державного центру зайнятості від 30.08.2024 № 146 «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» Державним центром зайнятості прийнято рішення надати мікрогранти на створення або розвиток власного бізнесу 392 отримувачам на загальну суму 97 553 688,00 грн. 
Додатком № 1 до наказу № 146 визначено список заявників, які отримали позитивне рішення комісії Державного центру зайнятості та набрали найбільшу сукупну кількість балів у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки, у період з 29.07.2024 по 11.08.2024. У списку заявників, що отримали позитивне рішення, була заява ВІдповідача № POQ724 за порядковим номером 233 підсумковий скоринговий бал 179 із сумою проєкту 500 000, 00 грн (Харківська).
Відповідно до пункту 19 Порядку № 738 у разі коли отримувачем є суб`єкт господарювання, такий отримувач повинен протягом 20 робочих днів з дня отримання позитивного рішення про надання мікрогранту укласти договір мікрогранту та подати до уповноваженого банку пакет документів для відкриття рахунка. Уповноважений банк протягом двох робочих днів повинен відкрити рахунок отримувачу або повідомити отримувачу про відмову у відкритті такого рахунка. 
06.09.2024 відповідачем подано підписану заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту.
Укладання договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту в розмірі 500000,00 грн відповідно до наданих отримувачем заяви на отримання мікрогранту та бізнес-плану на підставі рішення Державного центру зайнятості про надання мікрогранту. У цій заяві, поданій Відповідачем зазначено про обов`язкову умову договору щодо створення 2 (двох) робочих місць.
Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, договір мікрогранту є договором приєднання та укладається шляхом подання суб`єктом господарювання відповідної заяви про приєднання до його умов. Договір укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання - отримувачем мікрогранту, стосовно якого позивач ухвалив відповідне рішення.
Згідно з пунктами 1 - 4 розділу IV договору мікрогранту використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача). Отримувач реалізує бізнес-план протягом строку, визначеного в ньому. Для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес-планом, отримувач подає до Уповноваженого банку рахунок-фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) та договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, Уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню мікрогранту та бізнес-плану.
Грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн. були зараховані на рахунок ТОВ «Олівіт» в АТ «Ощадбанк», що підтверджується відповідною банківською випискою по рахунку за період з 19.09.2024 по 25.09.2024.
Відповідно до пункту 3 розділу V Договору мікрогранту конкретні цілі використання коштів мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 Порядку, зазначаються отримувачем в бізнес-плані. Використання коштів мікрогранту на покриття інших витрат забороняється.
Згідно з формою бізнес-плану, затвердженої наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969, у розділі І зазначаються, зокрема: стаття витрат, сума та обґрунтування, де має бути детально описано використання грантових коштів (всі витрати суми мікрогранту) за статтями витрат та обґрунтування того, як це допоможе в досягненні поставлених цілей. 
Пунктом 4 розділу VI Договору мікрогранту визначено, що Державний центр зайнятості має право: 
-через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в Уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку відповідно до Порядку;
- вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо;
-вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами та Порядком.
У межах реалізації цієї функції Харківською філією Харківського обласного центру зайнятості 01.04.2025 та 30.04.2025 були здійснені моніторингові візити щодо додержання умов договору мікроганту, укладеного з ТОВ «ОЛІВІТ», шляхом виїзного огляду місця провадження господарської діяльності м. Харків, вул. Високогірна, 2.
Відповідно до актів перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 241 від 01.04.2025 та № 320 від 30.04.2025 було встановлено, що Відповідачем за кошти мікрогранту було придбано у ТОВ «Дельта – СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» портативну машинку для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 на суму 24013,92 грн та ручний оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y3000W-S на суму 464940,67 грн , всього на обладнання витрачено 488954,59 грн, що більше на 91299,59 грн від витрат на обладнання передбачених бізнес-планом, та 11045,40 грн перераховано ТОВ НПП «ЕКСТРУДЕР» за суборенду приміщення нерухомого майнам по договору № 1 суборенди нерухомого майна від 05.12.2020, укладеного між ТОВ «ОЛІВІТ» та ТОВ НПП «ЕКСТРУДЕР».
Таким чином позивач вважає, що всупереч пункту 5 Порядку № 738 кошти в сумі 102344,99 грн, які були передбачені бізнес-планом на оренду приміщення, витрачені не за цільовим призначенням, оскільки 91299,59 грн. спрямовано на закупівлю оптоволоконного лазерного зварювального апарату з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y3000W-S та 11045,40 грн витрачено на оплату суборенди приміщення за договором № 1 суборенди нерухомого майна від 05.12.2020, укладеного між ТОВ «ОЛІВІТ» та ТОВ НПП «ЕКСТРУДЕР».
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 21 Порядку № 738 Харківським обласним центром зайнятості прийнято наказ № 301 «Про повернення коштів мікрогранту» від 11.06.2025 щодо повернення коштів мікрогранту, наданого ТОВ «ОЛІВІТ».
Позивач з метою досудового врегулювання спору звернувся до відповідача з претензією від 08.07.2025 за №6.2-2057/25, в якій вимагав перерахувати кошти в сумі 102344,99 грн на рахунок АТ «Ощадбанк» в місячний строк, проте відповідачем кошти мікрогранту в розмірі 102344,99 грн повернуті так і не були.
На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення неповернутих відповідачем коштів мікрогранту в сумі 102 344, 99 грн.
У свою чергу, відповідач заперечуючи проти задоволення позову, посилається, зокрема, на наявність у матеріалах справи двох актів перевірки дотримання умов договору мікрогранту, які мають однакові реквізити – номер та дату (акт № 320 від 30.04.2025), проте містять взаємовиключні висновки щодо результатів перевірки. Так, за твердженням відповідача, первинний акт, складений уповноваженими особами під час проведення моніторингового візиту, містить висновок про використання коштів мікрогранту у повному обсязі та за цільовим призначенням, тоді як інший акт із тотожними реквізитами, на який посилається позивач, містить висновки про наявність порушень умов договору, зокрема щодо нецільового використання коштів та недотримання порядку внесення змін до бізнес-плану. У зв`язку з цим відповідач наголошує, що відсутні належні та допустимі докази проведення повторної перевірки, уповноваження відповідних осіб на її здійснення, а також відсутні докази скасування чи визнання недійсним первинного акту, що, на його думку, свідчить про суперечливість та непослідовність дій позивача і ставить під сумнів достовірність та допустимість зазначених доказів.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, договір мікрогранту є договором приєднання та укладається шляхом подання суб`єктом господарювання відповідної заяви про приєднання до його умов. Договір укладається між Державним центром зайнятості та суб`єктом господарювання - отримувачем мікрогранту, стосовно якого ухвалено відповідне рішення.
Пунктами 1, 2 Порядку №738 унормовано, що джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки «Фонд підтримки малого та середнього бізнесу», відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.
Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.
Згідно з п.6 Порядку №738 надання мікрогрантів за рахунок джерел, передбачених абзацом шостим пункту 1 цього Порядку, здійснюється Державним центром зайнятості в межах обсягу коштів, передбачених в бюджеті Фонду на поточний бюджетний період за відповідним напрямом, через уповноважені банки відповідно до договору про взаємодію між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості.
За п.20 Порядку №738 для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 738 розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує:
100 000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 
200000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 
350000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком. 
Максимальний розмір мікрогранту для отримувачів, які зареєстровані та провадять/планують провадити підприємницьку діяльність у Дніпропетровській, Донецькій, Запорізькій, Миколаївській, Сумській, Харківській, Херсонській, Чернігівській областях, не перевищує:
300000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком;
500000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком.
500000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком;
У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 Порядку №738, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів.
Пунктом 5 Порядку № 738 визначено, що мікрогранти надаються для покриття таких напрямів витрат: 
придбання меблів, обладнання, транспортних засобів (які будуть використовуватися в комерційних та виробничих цілях), необхідних для провадження господарської діяльності, які не підлягають відчуженню до виконання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього уповноваженим банком відповідно до договору застави); 
закупівля ліцензійного програмного забезпечення, свійських тварин та птиці, багаторічних насаджень, саджанців, посівного матеріалу, сировини, матеріалів, товарів та послуг, пов`язаних з реалізацією бізнес-плану (такі витрати повинні становити сумарно не більше 50 відсотків розміру мікрогранту); 
послуги маркетингу та реклами (такі витрати повинні становити не більше 10 відсотків розміру мікрогранту); орендна плата за користування нежитловим приміщенням, земельною ділянкою, які будуть використовуватися в комерційних та виробничих цілях (такі витрати повинні становити не більше 25 відсотків розміру мікрогранту); 
орендна плата за обладнання (такі витрати повинні становити не більше 10 відсотків розміру мікрогранту); лізинг обладнання, крім автомобілів, мотоциклів та інших транспортних засобів особистого користування (такі витрати повинні становити не більше 50 відсотків загального розміру мікрогранту);
використання у підприємницькій діяльності прав інших суб`єктів господарювання (комерційна концесія).
Згідно з формою бізнес-плану, затвердженої наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969, у розділі І зазначаються, зокрема: стаття витрат, сума та обґрунтування, де має бути детально описано використання грантових коштів (всі витрати суми мікрогранту) за статтями витрат та обґрунтування того, як це допоможе в досягненні поставлених цілей.
Судом встановлено, що згідно з умовами бізнес - плану Відповідач планував використати кошти мікрогранту в сумі 500000 грн 00 коп. на придбання обладнання на суму 397655 грн (ручного оптоволоконного апарату лазарного зварювання 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Gweike LCW1500 II 1.5кВт Raycus – 373375 грн і портативної машинки для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 - 24280 грн) та на покриття витрат оренди приміщення - 102345 грн.
Абзацом 7 статті 21 Порядку № 728 визначено, що не вважається нецільовим використанням коштів мікрогранту: зміна моделі, марки, кількості, вартості предметів закупівлі, якщо такі предмети закупівлі за своїм функціональним призначенням є аналогічними, зазначеним у бізнес-плані та відповідають напрямам витрат, визначеним пунктом 5 цього Порядку, і якщо зміна здійснена в межах суми наданого мікрогранту.
Пунктами 5 та 6 розділу IV Договору мікрогранту визначено, що у разі збільшення вартості предмета договору, укладеного отримувачем з постачальником (продавцем), може бути проведена доплата суми коштів у межах граничного розміру отриманого мікрогранту. У такому випадку отримувач згідно з вимогами Порядку вносить відповідні зміни до бізнес-плану, надсилає його на погодження до Уповноваженого банку та до відповідного регіонального центру зайнятості. Відповідні зміни викладаються в додатковій угоді до цього договору. Для зміни цільового призначення мікрогранту отримувач подає відповідну заяву регіональному центру зайнятості або через кабінет отримувача на Єдиному державному вебпорталі електронних послуг (далі - Портал Дія) (за наявності технічної можливості) у формі, придатній для сприйняття її змісту, яка повинна містити обґрунтування зміни цільового призначення коштів мікрогранту. Невід`ємним додатком до заяви про зміну цільового призначення мікрогранту є бізнес-план з урахуванням змін цільового призначення, форма якого визначена Мінекономіки. Заяви про зміну цільового призначення мікрогранту, подані без бізнес-плану, не розглядаються.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 738 рішення про зміну або відмову у зміні цільового призначення мікрогранту приймаються Державним центром зайнятості.
Відповідно до акту перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 241 від 01.04.2025, складеного консультантами роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості Багрич Мариною Анатоліївною та Мазорук Тетяною Михайлівною на момент моніторингового візиту встановлено факт часткового не цільового використання коштів.
Так, в акті №241 зазначено, що для здійснення підприємницької діяльності ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОЛІВІТ» (ЄДРПОУ 30429969), відповідно до бізнес-плану було придбане наступне обладнання: 
- Портативна машинка для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 на загальну суму 24 013,92 грн (двадцять чотири тисячі тринадцять грн., 92 коп.) відповідно до банківської виписки 9/25/2024 12:46:58 PM та видаткової накладної № 862 від 25 вересня 2024 року.
Для виробництва продукції ТОВ «ОЛІВІТ», відповідно до бізнес-плану, було узгоджено придбання на грантові кошти Ручного оптоволоконного аппарату лазерного зварювання 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Gweike LCW1500 II 1.5кВт Raycus на суму 373375,00 грн. Відповідно до рахунку-фактури від 18.09.2024 р № С-8688 та платіжної інструкції від 24 вересня 2024р. № 1 ТОВ «ОЛІВІТ» придбало у ТОВ «ДЕЛЬТА-СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» оптоволоконнистий лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y 3000W-S на суму 464 940,67 грн. Сплачена сума, відповідно банківської виписки 9/25/2024 12:46:58, на придбаний апарат перевищує на 91565,67 грн. межі витрат передбачені бізнес-планом на придбання обладнання та виведені зі статті витрат «орендна плата».
На момент моніторингового візиту обладнання (ручний оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y 3000W8 не виявлено на місці ведення підприємницької діяльності, зі слів грантоотримувача, обладнання перебуває у постачальника ТОВ «Дельта-Сучасні Технології» у зв`язку з дією Постанови КМУ від 24 грудня 2024р. № 1481 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2025 рік»
Проведеним аналізом Постанови з`ясовано, що Постанова вступила в силу з 01 січня 2025 року. Відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 2 до договору № 8805251 п.3 - строк поставки обладнання здійснюється протягом 90 днів з моменту отримання Продавцем грошових коштів на своєму рахунку на умовах EXW (умови постачання у міжнародній торгівлі-«Ех Works» або «зі складу продавця», це означає, що особа, яка реалізує продукцію, надає товар покупцю на своєму майданчику, а замовник бере на себе всі витрати, ризики на транспортування продукції від точки зберігання до місця призначення) м. Дніпро Україна, згідно з умовами Договору.
Оплата за ручний оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y 3000W-S була здійснена, відповідно до банківської виписки 9/25/2024 12:46:58 PM, 25.09.2024р., тобто товар мав бути поставлений 24-25 грудня 2024р.
ТОВ «ОЛІВІТ» здійснена оплата за суборенду приміщень нерухомого майна відповідно до договору № 1 від 05.12.2020 та платіжної інструкції від 24 вересня 2024р. № 3 у сумі 11045,40грн.
Оплата оренди у межах договору суборенди не передбачена р.5 Порядку. 
Залишок коштів мікрогранту у сумі 0,01грн. як вихідний залишок на 25.09.2024 на рахунку грантоотримувача.
Працевлаштовано 2 особи.
Вказаний акт не підписаний з боку відповідача.
Актом №320 перевірки додержання умов договору мікрогранту від 30.04.2025, який складений начальником відділу надання послуг роботодавцям Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості Наталією Ігорівною МИРГОРОД встановлено, що ТОВ «ОЛІВІТ» не дотримано процедуру внесення змін до бізнес-плану, відповідно до вимог п.24 Порядку.
Так, для здійснення підприємницької діяльності ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОЛІВІТ» (ЄДРПОУ 30429969) було придбане наступне обладнання у ТОВ «ДЕЛЬТА-СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (Договір поставки від 20.09.2024 № 8805251): 
- Портативна машинка для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 на загальну суму 24 013,92 грн (двадцять чотири тисячі тринадцять гривень 92 копійок) відповідно до банківської виписки 9/25/2024 12:46:58 РМ та видаткової накладної № 862 від 25 вересня 2024 року.
- Оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y 3000W-S на суму 464 940,67 грн (чотириста шістдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок гривень 67 копійок), відповідно до рахунку-фактури від 18.09.2024 № С-8688 та платіжної інструкції від 24.09.2024 №1, видаткової накладної №1286 від 22.04.2025.
Сплачена сума, відповідно банківської виписки 9/25/2024 12:46:58, на придбаний оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y 3000W-S перевищує на 91 565,67 грн межі витрат передбачені бізнес-планом на придбання обладнання та виведені зі статті витрат «Орендна плата».
На момент моніторингового візиту обладнання знаходиться у отримувача за адресою м. Харків, вул. Високогірна, 2-А.
Також встановлено, що ТОВ «ОЛІВІТ» здійснена оплата за суборенду приміщень нерухомого майна відповідно до договору № 1 від 05.12.2020 та платіжної інструкції від 24.09.2024 № З у сумі 11045.40 грн. за вересень 2024 року.
Під час проведення моніторингового візиту ТОВ «ОЛІВІТ» наданий Акт надання послуг №1-00000121 від 30 вересня 2025 року з ознакою виконаних робіт «Оренда приміщень нерухомого майна» між ТОВ «ОЛІВІТ» та ТОВ НПП «ЕКСТРУДЕР».
У акті №320 зазначено, що Орендна плата за договором піднайму (суборенди) не визначена нормами зазначеного Порядку.
Акт не підписаний з боку відповідача.
Разом із цим, судом встановлено, що у матеріалах справи міститься також інший акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 320 від 30.04.2025, складений консультантами роботодавця відділу надання послуг роботодавцям Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості Багрич Мариною Анатоліївною та Яшкіною Світланою Андріївною, відповідно до якого за результатами проведеного моніторингового візиту встановлено, що кошти мікрогранту використані відповідачем у повному обсязі та за цільовим призначенням, без виявлення порушень умов договору.
Наявність у матеріалах справи двох актів перевірки з однаковими реквізитами – № 320 від 30.04.2025 позивач обґрунтовує проведенням повторної перевірки дотримання відповідачем умов договору мікрогранту. Так, за твердженням позивача, первинний акт, складений консультантами роботодавця, містив суперечливі відомості щодо фактичного використання коштів мікрогранту, у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою Харківської філії обласного центру зайнятості було здійснено повторний моніторинговий захід з метою уточнення встановлених обставин та усунення виявлених невідповідностей. За результатами такої перевірки складено акт із зазначенням встановлених порушень умов договору, зокрема щодо перерозподілу коштів між статтями витрат без належного погодження та використання частини коштів не за цільовим призначенням. При цьому позивач зазначає, що співпадіння номеру та дати актів зумовлено технічною помилкою при оформленні документу та не впливає на зміст встановлених за результатами повторної перевірки висновків, які, на думку позивача, є достовірними та такими, що відображають фактичні обставини використання відповідачем коштів мікрогранту.
Судом встановлено, що повторність складення акта перевірки № 320 від 30.04.2025 безпосередньо кореспондується з наявним в матеріалах справи наказом Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості № 82 від 07.04.2025 «Про проведення моніторингу та контролю виконання умов договорів мікрогранту (гранту)», яким передбачено проведення моніторингових візитів щодо дотримання умов договорів мікрогранту у визначений період, а також оформлення результатів таких заходів відповідними актами.
Наданою до суду позивачем заявою свідка підтверджено, що направлення на проведення перевірки дотримання умов договору мікрогранту на ім`я начальника відділу Наталії Миргород не оформлювалось, оскільки вимоги щодо обов`язкового оформлення направлення не передбачені чинним законодавством та вона діяла на підставі наказу Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості від 07.04.2025 № 82 «Про проведення моніторингу та контролю виконання умов договорів мікрогранту (гранту)», де її зобов`язано організувати в термін з 08.04.2025 по 30.04.2025 проведення моніторингового візиту щодо дотримання умов договору мікрогранту отримувачем мікрогранту, який перебуває на території обслуговування Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості, з питань дотримання обов`язкових умов отримання грантів, згідно з додатком, та результат моніторингового візиту оформити актом дотримання умов договору мікрогранту.
За пунктом 21 Порядку №738 Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
Згідно з пунктом 7 розділу VII договору про надання мікрогранту у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення Державним центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.
За абз. 3 п. 21 Порядку у разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду.
Згідно з положеннями пунктів 20 та 21 Порядку надання мікрогрантів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 738, рішення про повернення мікрогрантів ухвалюються відповідними регіональними центрами зайнятості.
Позивач на підставу своїх вимог наголошує, що відповідач, всупереч умовам договору мікрогранту та погодженому бізнес-плану, допустив порушення порядку використання коштів державної підтримки, а саме здійснив їх нецільове використання. Зокрема, за твердженням позивача, відповідач використав частину коштів, передбачених бізнес-планом на покриття витрат з оренди нежитлового приміщення, на інші цілі, зокрема на придбання обладнання, не передбаченого бізнес-планом, що призвело до перевищення витрат на обладнання на суму 91 299,59 грн. Крім того, позивач вказує, що кошти у сумі 11 045,40 грн були використані на оплату суборенди за договором, що, на думку позивача, не відповідає умовам надання грантової підтримки.
Так, відповідно до пункту 5 Порядку надання мікрогрантів № 738, кошти мікрогранту можуть бути використані, зокрема, на покриття орендної плати за користування нежитловим приміщенням, яке використовується для здійснення господарської діяльності. 
Судом встановлено, що відповідно до погодженого бізнес-плану загальна сума коштів мікрогранту становила 500 000,00 грн, з яких 397 655,00 грн передбачалося спрямувати на придбання обладнання, а саме: ручного оптоволоконного апарату лазерного зварювання 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Gweike LCW1500 II 1.5 кВт Raycus вартістю 373 375,00 грн та портативної машинки для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 вартістю 24 280,00 грн, тоді як 102 345,00 грн – на покриття витрат з оренди нежитлового приміщення.
Судом встановлено, що відповідач, відступивши від передбаченого бізнес-планом розподілу коштів, фактично здійснив їх перерозподіл у межах загальної суми мікрогранту, зокрема за платіжними інструкціями № 01 від 24.09.2024 та № 02 від 24.09.2024 придбав аналогічне обладнання, у тому числі портативну машинку для заточування вольфрамових електродів Neutrix WAG-40 на суму 24 013,92 грн та ручний оптоволоконний лазерний зварювальний апарат з водяним охолодженням 3 в 1 (різка, зварювання, чищення) Y3000W-S на суму 464 940,67 грн, внаслідок чого загальні витрати на обладнання склали 488 954,59 грн. Водночас частина коштів у сумі 11 045,40 грн була використана на оплату користування нежитловим приміщенням на підставі договору суборенди від 05.12.2020.
Згідно із п.п. 1, 3 п. 2 розділу VІ договору отримувач зобов`язується використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором; не використовувати кошти мікрогранту на цілі відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до п. 3 розділу V цього договору.
Постановою КМУ від 26 квітня 2024 р. № 491 внесено зміни до Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. № 738. Зокрема, згідно з зазначеними змінами, викладено в новій редакції п. 21 вказаного Порядку, і після змін абзац шостий порядку передбачає, що не вважається нецільовим використанням коштів мікрогранту: зміна моделі, марки, кількості, вартості предметів закупівлі, якщо такі предмети закупівлі за своїм функціональним призначенням є аналогічними зазначеним у бізнес-плані та відповідають напрямам витрат, визначеним пунктом 5 цього Порядку, і якщо зміна здійснена в межах суми наданого мікрогранту.
Є очевидним, що зміна вартості предметів закупівлі в межах гранту може бути здійснена лише за рахунок зменшення інших статей витрат бізнес-плану.
Оцінюючи наведені обставини, суд виходить з того, що саме по собі відхилення від структури витрат, визначеної бізнес-планом, зокрема у частині перерозподілу коштів між окремими статтями витрат, не є безумовною підставою для висновку про їх нецільове використання, якщо такі витрати здійснені у межах напрямів, визначених пунктом 5 Порядку № 738, та спрямовані на забезпечення і розвиток господарської діяльності отримувача мікрогранту.
У даному випадку судом встановлено, що придбане обладнання за своїм функціональним призначенням є аналогічними, зазначеному у бізнес-плані та відповідає напрямам витрат, воно фактично наявне у відповідача та використовується у здійсненні підприємницької діяльності, що узгоджується з цілями надання мікрогранту, визначеними Порядком № 738. При цьому витрати на користування нежитловим приміщенням, незалежно від їх оформлення як оренди чи суборенди, за своєю економічною суттю відповідають напряму витрат, передбаченому зазначеним Порядком. Відповідач виконав також інші умови та створив 2 робочих місця та працевлаштовав 2 особи.
Слід зазначити, що часткове спрямування коштів із однієї статті витрат на придбання інших товарів, які передбачені бізнес-планом (у даному випадку із статей витрат "витрати на оренду" на придбання товарів за статтею "купівля або лізинг обладнання", збільшення вартості позицій закупівлі не можна розцінювати як нецільове використання коштів, адже такі видатки здійснені для реалізації бізнес-плану, відповідають його цілям та зроблені в межах граничної суми мікрогранту.
За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідач використав кошти мікрогранту поза межами напрямів, визначених Порядком № 738 або з порушенням їх цільового призначення у розумінні зазначеного Порядку, а отже наведені доводи про нецільове використання коштів не знайшли свого підтвердження.
При цьому суд також враховує, що актом перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 932 від 27.10.2025, складеним уповноваженою особою позивача за результатами проведеного моніторингового візиту, підтверджено фактичну наявність придбаного за кошти мікрогранту обладнання, його використання у господарській діяльності відповідача, а також загальне дотримання умов договору мікрогранту.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням встановлених фактичних обставин та наведених правових норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем заявлених вимог, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні, а позов підлягає відмові у повному обсязі.
Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено "01" травня 2026 р. 

Суддя		Ю.Ю. Мужичук