Справа № 502/1460/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
при секретарі – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кілійський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що вона є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 11.10.2017 року по справі № 502/1543/17, розірвано шлюб між сторонами. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 19.11.2018 року по справі №502/994/18 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування: Кілійська районна державна адміністрація про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на їх утримання задоволено частково. Визначено місце проживання дітей за місцем проживання батька - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнуто з позивача на користь останнього на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , щомісячно аліменти у розмірі 780 гривень, починаючи з 04.09.2018 р. і до досягнення дітьми повноліття. На виконання зазначеного рішення Кілійський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив ВП № 58128253 та ВП №58128462.
Як зазначає позивач, раніше встановлені судом обставини при стягненні з неї аліментів, істотно змінилися. 
29.11.2020 року від працівників Вілківської міської ради позивач дізналась про те, що її донька ОСОБА_4 була знайдена 29.11.2020 року на дорозі (трасі) одна без супроводу батька, або будь-кого іншого із кола дорослих людей та залишалась на розвилці одна до вечора з порушенням санітарних правил. З огляду на розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-2019 та введений у зв`язку із цим в Україні карантин станом на листопад 2020 року, перебування її доньки у громадському місці без маски та супроводу батька ОСОБА_2 ставило її дитину не просто у вкрай небезпечене становище, а ставило здоров`я й життя дитини під відверту загрозу за замовчуванням. Наразі із відповідачем ОСОБА_2 зв`язок взагалі втрачений. Зокрема, зі слів дітей позивач дізналась, що батько ОСОБА_2 піддавав доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 фізичному й психологічному насильству (принижував та бив, що діти просили зберегли у таємниці). У зв`язку з тим, що діти залишилися проживати з позивачем, знаходяться на її утриманні, вона перестала платити аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість перед Кілійським ВДВС.
На підставі вищевикладеного, просять суд:
-з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених рішенням рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.11.2018 року по справі № 502/994/18; 
-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.11.2018 року по справі № 502/994/18;
-стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір; 
-визнати рішення в частині стягнення аліментів таким, що підлягає негайному виконанню, в межах суми за один місяць.
07.01.2026 року від представника третьої особи надійшла заява, відповіднод о якої встановлено, що на виконанні у Кілійському відділі державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України знаходяться виконавчі провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: - виконавче провадження № 58128462 з примусового виконання виконавчого документа № 502/994/18 від 17.01.2019 виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 780,00 гривень, починаючи з 04.09.2018 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 ; - виконавче провадження № 58128253 з примусового виконання виконавчого документа № 502/994/18 від 17.01.2019 виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно, у розмірі 780,00 гривень, починаючи з 04.09.2018 та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Станом на день подання заяви, виконавчі провадження № 58128462 та №58128253 не завершено, виконавчі дії тривають. У зв`язку з тим, що до Кілійського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не було заявлено конкретних позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника відділу.
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, між тим належних та допустимих доказів її стану здоров`я, не було надано.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
У зв`язку з неявкою відповідача по справі та не подання ним відзиву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.05.2018 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 105.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 16.05.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 76.
30.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до міського голови Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області з заявою про те, що 29.11.2020 року її дочка ОСОБА_7 знайдена на дорозі в районі розвилки на с. Ліски, без супроводу дорослих. У зв`язку з тим, що її колишній чоловік не заявляв до поліції про зникнення дитини, та не відповідав на її дзвінки, вона зайшла у двір за місцем проживання її колишнього чоловіка, що її син ОСОБА_8 живий та здоровий. У зв`якзу з чим, вона забрали дітей за місцем її мешкання в м. Одеса.
Відповідно до протоколу № 9 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вилківської міської ради від 30.11.2020 року вбачається, що рекомендовано виконавчому комітету Вилківської міської ради, при зверненні ОСОБА_1 з відповідною заявою до Кілійського районного суду Одеської області, надати висновок про встановлення місця проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з матір`ю.
Відповідно до акту обстеження умов проживання без відповідної дати, вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 , здійснена перевірка умов проживання дітей та встановлено, що діти мають окрему кімнату, шафу, одяг по сезону.
При ухваленні судового рішенні, застосовані наступні норми законодавства.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно положень частини 2 статі 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 
Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Згідно положень ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.
Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
При цьому, відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 Сімейного кодексу України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Звільнення від сплати аліментів є одним із способів припинення аліментного обов`язку.
Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків, із ким проживає дитина, набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст.141СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.
Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що: «сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним».
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що позивач в позовній заяві зазначила, що діти проживають разом з нею за адресою її місця проживання, проте належних та допустимих доказів, станом на день подання позову, не було надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з необґрунтованістю..
Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265, 280-282, 430 ЦПК, ст. ст. 19, 79, 161, 180-184, 188, 197 СК України, суд –
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кілійський відділ державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнення аліментів – відмовити за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Березніков