печерський районний суд міста києва

Справа № 757/13120/25-ц 
пр. 2-3335/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року 
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Соколова О. М.,
при секретарі судових засідань: Птащуку Є. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін цивільну справу № 757/13120/25-ц за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -
В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих в сумі 400 дол.США. 
В обґрунтування позову зазначив, що 29.11.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до каси Київського відділення № 40 АТ «Універсал Банк» з метою зняття готівкових коштів у розмірі 400,00 доларів США зі своєї валютної платіжної картки «Монобанк». Під час проведення операції відповідач підтвердив її у мобільному застосунку, однак одразу після цього заблокував свій мобільний пристрій та платіжну картку, внаслідок чого проведення операції зі списання коштів було зупинено у програмно-технічному комплексі банку. Разом з тим, касир-операціоніст, помилково сприйнявши зупинку операції як технічний збій, видала відповідачу 400,00 доларів США готівкою. Позивач зазначає, що відповідач, усвідомлюючи відсутність фактичного списання коштів з власного рахунку, отримав та зберіг у себе грошові кошти банку без достатньої правової підстави, а в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, здійснивши перекази між власними рахунками та на рахунок третьої особи. Згідно з довідками про рух коштів, транзакція зі списання 400,00 доларів США з валютної картки відповідача не відбулася, а тому після отримання готівки на рахунку відповідача залишилися всі кошти у повному обсязі. Вказані обставини, на думку позивача, підтверджуються довідками про рух коштів, квитанцією про видачу готівки, поясненнями касира-операціоніста, відеозаписом з камер спостереження, а також іншими письмовими доказами, долученими до позовної заяви. Посилаючись на положення статті 1212 ЦК України, позивач вважає, що відповідач безпідставно набув майно за рахунок АТ «Універсал Банк», у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 400,00 доларів США та понесені судові витрати. 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, а тому, в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Згідно з частиною 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Зміст спірних правовідносин сторін зводиться до кондикаційного зобов`язання щодо стягнення без належної правової підстави майна, у вигляді грошових коштів у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 
Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії справ, суд вважає необхідним зазначити про таке. 
Під час судового розгляду встановлено, що 29 листопада 2024 року об 11 годині 11 хвилин ОСОБА_1 звернувся до каси Київського відділення № 40 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 132-А, з метою здійснення операції зі зняття готівкових коштів у сумі 400,00 доларів США з валютної платіжної картки «Монобанк» № НОМЕР_1 . Під час проведення вказаної операції відповідач у мобільному застосунку «Монобанк», встановленому на мобільному пристрої iPhone 15 Pro Max з фінансовим номером телефону НОМЕР_2 , підтвердив проведення операції зі зняття коштів, однак після цього заблокував мобільний пристрій, внаслідок чого у програмно-технічному комплексі банку було зупинено проведення операції зі списання коштів з рахунку відповідача.
З пояснювальної записки касира-операціоніста Київського відділення № 40 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» ОСОБА_2 вбачається, що вона, сприйнявши зупинку транзакції як технічний збій, видала відповідачу готівкові кошти у сумі 400,00 доларів США з операційної каси банку. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується підписаною ним квитанцією, пояснювальною запискою касира-операціоніста та відеозаписом з камер відеоспостереження, долученим до матеріалів справи.
З наданої суду довідки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 від 26.02.2025 року вбачається, що транзакція зі списання 400,00 доларів США з рахунку відповідача фактично не відбулася, а після проведення операції на рахунку залишився повний залишок коштів у розмірі 490,00 доларів США.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідок про рух коштів від 26.02.2025 року по карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , 29.11.2024 року о 11 годині 45 хвилин відповідач здійснив переказ 490,00 доларів США з валютної картки № НОМЕР_1 на власну гривневу картку № НОМЕР_3 , що за курсом валют станом на 29.11.2024 року становило 20 294,28 грн, а о 11 годині 46 хвилин здійснив переказ 19 000,00 грн на картку № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_3 .
26.12.2024 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» направило на адресу відповідача вимогу № 9219 про повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 400,00 доларів США, однак вказана вимога була повернута відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання.
Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано, доказів на спростування наведених позивачем обставин матеріали справи не містять.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1,2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Тобто, конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Таким чином, ознаки, характерні для кондикації, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Викладена правова позиція корелює висновку, викладеному Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15.
Крім того, відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Отже, для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).
Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 2 червня 2021 року у справі № 201/2956/19, від 27 липня 2022 року у справі № 644/3932/18-ц, від 29 березня 2023 року у справі № 643/8385/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 639/6422/21.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність, визначена пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України, тобто дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними і відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно з частинами 1-3 статті 12, частинами 1-5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Враховуючи зазначені правові висновки та вимоги чинного законодавства, керуючись завданнями і основними засадами цивільного судочинства, у тому числі щодо змагальності сторін, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог. 
У зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, і згідно з вимогами статей 141, 142 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. 
На підставі викладеного, статей 3, 11, 12, 15, 16, 1212 ЦК України та керуючись статтями 2, 10-13, 76-82, 89, 141-142, 259, 263-265, 273, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суддя -

В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352, адреса: 04080, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 400,00 доларів США, та судового збору у розмірі 3028, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текс судового рішення складено 15.04.2026.

Суддя О. М. Соколов