ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 157/1971/24 пров. № А/857/55382/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Глушка І.В.,
Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 157/1971/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного клінічного центру (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України, Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради про зобов`язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Сорокою Ю.Ю. в м. Луцьку у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного військово-медичного клінічного центру (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (далі також - відповідач 1), Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи «Кардіологічна спеціалізована медико-соціальної експертна комісія» про визнання протиправним та скасування рішення Госпітальної військово-лікарської комісії, яке оформлено свідоцтвом про хворобу від 22 березня 2024 року № 580/191, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби, просив скасувати висновок «Захворювання, ТАК пов`язані з проходженням військової служби», зобов`язати Госпітальну військово-лікарську комісію повторно провести медичний огляд позивача та внести зміни до свідоцтва про хворобу № 580/191, а саме скасувати пункт 12 свідоцтва про хворобу від 22 березня 2024 року № 580/191, в частині визначення позивачу причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби, скасувавши висновок «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» та зазначити: «захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». Також просив визнати протиправними дії Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи «Кардіологічна спеціалізована медико-соціальної експертна комісія» та зобов`язати даного відповідача видати нову довідку до акту огляду МСЕК із зазначенням причини інвалідності: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року замінено відповідача Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи «Кардіологічна спеціалізована медико-соціальної експертна комісія» на правонаступника – Комунальне підприємство «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради (далі також – КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, відповідач 2).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом стало саме порушення процедури прийняття Кардіологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро MCE рішення, оформленого довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21 травня 2024 року серії 12 ААГ № 870603, в частині саме встановлення причинного зв`язку його захворювання.
Таким чином, спірне, у даній справі питання, лежить у правовій площині, а не у медичній площині.
Відповідачі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 17 липня 2023 року по 23 жовтня 2023 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, Бахмутський район, н.п. Сіверськ, н.п. Григорівка, що підтверджується довідкою від 12 березня 2024 року № 08/99.
Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 .
Згідно з витягу з наказу від 19 квітня 2024 року № 511-ОС старшого солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільненого наказом начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону № 488-ОС від 16 квітня 2024 року з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 19 квітня 2024 року.
Із свідоцтва про хворобу № 580/191 (а.с.34-35) вбачається, що 22 березня 2024 року Госпітальна військово-лікарська комісія Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України провела огляд ОСОБА_1 та встановила діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва, а саме: «залишкові явища операції (02 лютого 2024 року): Bentall de Bono (імплантовано кондуїд SJM № 25+ Intergard Woven IGW0026-30, реімплантація вічка коронарних артерій) з приводу комбінованої аортальної вади з перевагою недостатності аортального клапану, ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ ФК. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (КВГ від 16 листопада 2023 року); стеноз (80%) ДГ-1 ЛКА. Рідка суправентрикулярна екстрасистолічна аритмія. СН І ст.ІІ ФК NYHA. Гіпертонічна хвороба II ст.; гіпертензивне серце, атеросклеротичні бляшки сонних артерій. Стеатоз печінки без порушення функції. Хронічний гастрит в ст. ремісії. Хронічний простатит без клінічних проявів та без порушення функції» - «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби», та на підставі статей 42 а, 38 б, 40 б, 39 б графи II Розкладу хвороб, станів фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби встановила, що позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як наслідок, Кардіологічна спеціалізована МСЕК Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи встановила ОСОБА_1 ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з військовою службою, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 870603.
Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи свої права порушеними в частині встановлення причинного зв`язку його захворювання з проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що питання визначення причинного зв`язку захворювань за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Повноваження військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України визначені Положенням про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 333 від 06 травня 2009 року (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 15 серпня 2016 року № 804) (далі Положення № 333).
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення № 333 це Положення визначає порядок проведення військово-лікарськими комісіями Держприкордонслужби медичного огляду громадян призовного віку, військовозобов`язаних та жінок, які приймаються на військову службу за контрактом, кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах (далі - ВВНЗ), військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності, працівників суден забезпечення плавскладу та працівників льотного складу Держприкордонслужби з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2 розділу І Положення № 333 визначається, що терміни вживаються в таких значеннях: медичний огляд - огляд, який проводять військово-лікарські комісії, включає вивчення та оцінку стану здоров`я та фізичного розвитку особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за відповідним рівнем освіти та військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмової постанови.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІ Положення № 333 для виконання зазначених завдань у Держприкордонслужбі створюються Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), а також постійно діючі лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК).
Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу ІІ Положення № 333, ЦВЛК та ВЛК(ЛЛК) приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (далі - довідка ВЛК) (додаток 2), протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (додаток 3). Строк оформлення ВЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня огляду.
До постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються: госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК; гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби. Організація проведення медичного огляду госпітальної (гарнізонної) ВЛК в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби покладається на начальника закладу (пункт 1 глави 4 розділу ІІ Положення).
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІ Положення № 333 Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України (далі - ЦВЛК) є органом медичного забезпечення Держприкордонслужби, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки та штампи. Формування структури та штату ЦВЛК здійснюється відповідно до профілю її діяльності, покладених на неї завдань, кваліфікаційних вимог до персоналу. ЦВЛК є органом вищого рівня із проведення медичного огляду ВЛК в Держприкордонслужбі і здійснює методичне керівництво діяльністю ВЛК Держприкордонслужби з питань проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення.
Пунктом 7 глави 2 розділу ІІ Положення № 333 визначено коло завдань, зокрема на ЦВЛК покладаються: організація проведення у Держприкордонслужбі ВЛК (ЛЛК) медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; розроблення спільно з медичними спеціалістами Адміністрації Держприкордонслужби проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань проведення медичного огляду ВЛК; розроблення спільно з МОЗ медичних показань для військово-професійного призначення кандидатів для проходження військової служби за контрактом за військовими спеціальностями; розроблення науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців Держприкордонслужби; контроль за правильністю надання ВЛК (ЛЛК) до ЦВЛК медичної документації з питань проведення медичного огляду; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань, що стосуються покладених на ЦВЛК завдань; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи ВЛК (ЛЛК); проведення аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, розробка пропозицій для поліпшення проведення медичного огляду ВЛК (ЛЛК); організація та проведення нарад і зборів з питань проведення медичного огляду ВЛК (ЛЛК); контроль, розгляд, затвердження, незатвердження постанов постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК); здійснення контролю за роботою ЛЛК в авіаційних частинах Держприкордонслужби; прийняття та перегляд постанов про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців з числа осіб льотного складу, якщо вони звільнені у запас або відставку з військової служби безпосередньо з льотної роботи; організація та проведення медичного огляду ВЛК плавскладу Держприкордонслужби.
Відповідно до пункту 8 глави 2 розділу ІІ Положення № 333 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати та скасовувати, затверджувати (не затверджувати), а також контролювати постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК), строк розгляду свідоцтв про хворобу становить не більше 5 робочих днів з дня їх отримання ЦВЛК.
Відповідно до пункту 12 глави 2 розділу II Положення Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Пунктами 1, 2 глави 11 Розділу ІІІ Положення № 333 передбачено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів.
ВЛК при винесенні постанови оцінює висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я (результати обстежень, висновки лікарів і спеціалістів тощо) за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу.
У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні, у разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК.
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються та переглядаються ЦВЛК.
За рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Постанови ВЛК інших військових формувань, які винесені стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби, підлягають обов`язковому розгляду ЦВЛК Держприкордонслужби з прийняттям власної постанови.
Згідно пунктів 1-4 глави 12 Розділу ІІІ Положення № 333 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, визначає ЦВЛК та оформлюється протоколом засідання ЦВЛК з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:
- «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби;
постанова ВЛК у такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у абзаці другому пункту 4 цієї глави, а також тих, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і визнані учасниками бойових дій, за наявності медичних документів, виданих (складених) у зазначений період, які підтверджують факт виникнення (розвитку) захворювання в період перебування в діючій армії або у складі сил і засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;
зазначена постанова ВЛК приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії, складу сил та засобів, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії або безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення;
- «Захворювання (поранення, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності;
у такому самому формулюванні приймаються постанови ВЛК при медичному огляді військовослужбовців за результатами захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
Як встановлено апеляційним судом, згідно з свідоцтвом про хворобу від 22 березня 2024 року № 580/191, виданого Госпітальною військово-лікарською комісією Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України, проведено медичний огляд ОСОБА_1 та встановлено діагноз: «залишкові явища операції (02 лютого 2024 року): Bentall de Bono (імплантовано кондуїд SJM № 25+ Intergard Woven IGW0026-30, реімплантація вічка коронарних артерій) з приводу комбінованої аортальної вади з перевагою недостатності аортального клапану, ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ ФК. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (КВГ від. 16 листопада 2023 року); стеноз (80%) ДГ-1 ЛКА. Рідка суправентрикулярна екстрасистолічна аритмія. СН І ст.ІІ ФК NYHA. Гіпертонічна хвороба II ст.; гіпертензивне серце, атеросклеротичні бляшки сонних артерій. Стеатоз печінки без порушення функції. Хронічний гастрит в ст. ремісії. Хронічний простатит без клінічних проявів та без порушення функції» - «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби». На підставі статей 42 а, 38 б, 40 б, 39 б графи II Розкладу хвороб, станів фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби встановила, що позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Апелянт, вважає, що постанова госпітальної ВЛК в частині встановлення причинного зв`язку захворювань пов`язаних із проходженням військової служби є неправильною, оскільки причинний зв`язок захворювань мав бути пов`язаний із захистом Батьківщини.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з матеріалів справи та доводів сторін видно, що під час проходження військово-лікарської комісії позивачем було надано госпітальній ВЛК ряд документів, які не містили інформації, яка б встановлювала факт прийняття безпосередньої участі у бойових діях або медичні документи, підтверджуючі виникнення (розвиток) захворювання саме під час участі в заходах з відбиття збройної агресії рф. Крім того, апелянт не вказує, що госпітальна військово-лікарська комісія Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служба не врахувала будь-яких медичних показників, виписок, довідок, тощо щодо стану його здоров`я.
При цьому колегія суддів зазначає, що в Положенні № 333 не покладено обов`язку на ВЛК витребовувати необхідні документи.
З наведеного слідує, що дії відповідача були вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Госпітальна ВЛК діяла на підставі Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України від 06.05.2009 № 333, жодних прав позивача порушено не було, процедура проведення військово-лікарської комісії також не була порушена.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 09.12.2020 у справі № 814/2722/16, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16.
Щодо вимоги позивача зобов`язати КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради видати нову довідку до акту огляду МСЕК із зазначенням причини інвалідності: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (чинна на час видачі довідки до акту МСЕК) затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі – Положення про МСЕ) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Положення про МСЕ визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Згідно з приписами пункту 3 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідно до пункту 4 Положення про МСЕ медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Згідно з пунктом 17 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Відповідно до пунктів 19, 20, 22 Положення про МСЕ Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.
Рішення Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, Кримської республіканської, обласних, центральних міських комісій (у тому числі в разі проведення огляду у складних випадках) приймається більшістю голосів членів комісій. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови комісії. Член комісії, не згодний з прийнятим рішенням, викладає свою думку в письмовому вигляді, яка додається до акта огляду. На вимогу такого члена комісії акт огляду надсилається МОЗ.
Згідно з пунктом 24 Положення про МСЕ комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.
Як зазначалось вище, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 870603 від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, яка була видана як наслідок свідоцтва про хворобу від 22 березня 2024 року № 580/191, виданого Госпітальною військово-лікарською комісією Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України.
Оскільки позовні вимоги до Головного військово-медичного клінічного центру (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України не підлягають задоволенню, то похідна вимога щодо видачі нової довідки МСЕК також є безпідставною та не підлягає задоволенню.
Апеляційний суд вважає за необхідне повторно зазначити, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справі № 600/3273/22-а та від 26 лютого 2025 року у справі № 240/13173/22.
Слід зазначити, що сама процедура проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК не оскаржується, аналогічно позивачем не наведено мотивів щодо процедурних порушень при прийнятті Кардіологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ рішення, оформленого довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 21 травня 2024 року серії 12 ААГ № 870603 в частині встановлення причинного зв`язку його захворювання з проходженням військової служби.
У той же час, суд повторює, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, зокрема періоду його виникнення, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями ВЛК та інших спеціалізованих експертних установ. У межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям лікарів-членів різних ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та їх причинно-наслідкового зв`язку.
Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог позивач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 157/1971/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк