Справа № 750/3677/26
Провадження № 2/750/2326/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді – Косенко О.Д.,
секретар судового засідання – Суконнова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Бабинця С.П. до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в :

27 травня 2026 року представник ОСОБА_1 (далі – Позивач) адвокат Бабинець С.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі – Відповідач) про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дочки.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.06.2015 у справі № 751/4711/15-ц з Позивача на користь Відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачує за виданим згідно з рішенням суду виконавчим листом аліменти, заборгованість на даний час відсутня. 19 вересня 2019 року Позивач одружився із матір`ю двох інших своїх дітей, народжених у 2012 та 2014 роках, змінивши прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у Позивача народилася четверта дитина – ОСОБА_6 . Позивач зазначає, що він є єдиними годувальником сім`ї, на його утриманні перебуває четверо дітей і сплата 1/4 частки всіх доходів на одну дитину є непомірною і не відповідає інтересам інших дітей. Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини усіх заробітків до 1/8 частини. 
Ухвалою суду від 07.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників, сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Представник Відповідача адвокат Переверзєв О.О. через канцелярію суду 25.05.2026 подав до суду Письмові пояснення у справі. 
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткове пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. 
Письмові пояснення представника Відповідача не відносяться до жодного з вищезазначених процесуальних документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із частинами першою, другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
У даному випадку, ухвалою суду від 07.04.2025 Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого він має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. 
За своїм змістом Письмові пояснення фактично є відзивом на позов, проте подані поза межами строку, визначеного судом, поважні причини несвоєчасного подання відзиву не вказані, клопотання про продовження строку до не подавалося. 
З огляду на вищевикладене, суд залишає без розгляду та не враховує Письмові пояснення представника Відповідача, а також додані до нього докази, при вирішенні спору.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 12.05.2026 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.06.2026.
У судове засідання 10.06.2026 представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі Позивача.
Відповідач та його представник у підготовче судове засідання, як і у судове засідання для розгляду справи по суті, не з`явилися.
Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення за зареєстрованою адресою проживання. Згідно із зворотнім повідомленням, кореспонденція не вручена у зв`язку з відсутністю Відповідача за вказаною адресою.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22 .
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.2014 (а.с. 41).
Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2015 року у справі № 751/4711/15-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2015 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).
Відповідно до листа від 20.02.2026 № 47846947 за підписом Головного Державного виконавця Новозаводського ВДВС Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сергія Ткача, станом на 28.01.2026 у Позивача відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2/751/986/15 у вищезазначеній справі (а.с. 16).
Також судом встановлено, що 19.09.2019 Позивач одружився з ОСОБА_8 (а.с. 14), яка за твердженням Позивача, є матір`ю його дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , змінивши при цьому прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .
Відповідно до копії, повторно виданого 27.12.2022, свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с. 12).
Згідно з копією, повторно виданого 27.12.2022, свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с. 13).
У шлюбі у Позивача та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 25.06.2022 (а.с. 15).
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Відповідно до статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Конструкція ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, не виключається одночасне настання трьох підстав для зміни розміру аліментів, а саме: зміни сімейного стану, зміни матеріального стану, погіршення стану здоров`я.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22, від 10.10.2023 у справі 682/2454/22, від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23. 
Під зміною сімейного стану платника аліментів, серед іншого, розуміється з`явлення у його сім`ї осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримання і які фактично знаходяться на його утриманні.
Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 08.01.2025 у справі № 567/1462/23 зробила висновок, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 192 Сімейного кодексу України, що призвело до хибного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у цій справі та помилкового скасування законного й обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Суд першої інстанції, установивши, що змінився сімейний стан платника аліментів, а саме - народження дитини від іншого шлюбу, на утримання якої останній сплачує аліменти відповідно до судового рішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів - з 1/4 до 1/6 частини.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився і ці зміни зумовлені наявністю у нього утриманців, яких не було на час ухвалення заочного рішення про стягнення аліментів.
Наданими суду доказами підтверджується факт зміни сімейного стану Позивача.
Суд також вважає загальновідомим той факт, що утримання трьох неповнолітніх дітей покладає на батьків істотне матеріально-фінансове навантаження, що може мати наслідком зміну майнового стану Позивача, а тому погоджується з доводами сторони Позивача щодо об`єктивного зменшення спроможності Позивача одночасно забезпечувати потреби дітей, та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на утримання дитини від першого шлюбу - ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд враховує, що збереження раніше визначеного судом розміру аліментів для Позивача може негативно позначитися на можливості надання належного матеріального утримання іншим його дітям.
При цьому суд також враховує, що Позивач жодної інформації про свій майновий стан на даний час, динаміку його зміни з часу ухвалення рішення суду у справі № 751//4711/15-ц не наводить, відповідні докази не надає.
З огляду на вищевикладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог та зменшення розміру стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до набрання дитиною повноліття.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .
Представник позивача: ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , посвідка серії НОМЕР_6 виданий 17.03.2016.
Представник відповідача ОСОБА_13 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_7 .

Суддя