Справа № 309/563/26
Провадження № 2/309/282/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.
за участю секретаря : Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до Горінчівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Горінчівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 , яка є бабусею по лінії матері позивачці, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 21.07.2010 року. ОСОБА_2 проживала у житловому будинку АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі Свідоцтва про право власності від 09.10.2009 року. Разом з ОСОБА_2 проживала тітка позивачки ОСОБА_3 , яка була одинокою та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 та зроблено актовий запис №181 Виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради. На день смерті ОСОБА_3 у будинку крім неї ніхто не був зареєстрований, про що свідчать відповідні довідки сільської ради №871/02-30 від 17.10.2025р та №872/02-30 від 17.10.2025р. Отже, тітка позивачки ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті її матері, але не оформила її. 
ОСОБА_1 , як єдина спадкоємиця після смерті ОСОБА_2 , доглядала за ОСОБА_3 до дня її смерті. ОСОБА_3 проживала на день смерті разом з позивачкою за адресою с.Березово №461. ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно, що стверджується довідкою Горінчівської сільської ради №1097/02-30 від 25.12.2025р. та фактично вступила в управління спадковим майном, але не оформила свої спадкові права . Інших спадкоємців до майна покійних не має. Після смерті близьких родичів, за якими ОСОБА_1 доглядала у останньої було важке психологічне становище, у зв`язку з чим вона не звернула уваги на наявність правовстановлюючих документів на будинок. Зараз всі оригінали документів на власність перебувають у позивачки, однак вона пропустила строк для подачі заяви для прийняття спадщини. У зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена звертатися до суду з цією заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою суду від 12.02.2026 року справу прийнято до провадження судді Орос Я.В., відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
16.03.2026 року позивачем ОСОБА_1 подано додаткові пояснення по справі з яких вбачається наступне. Після відкриття провадження по справі та направлення ухвали відповідачу було встановлено, що 18.01.2008 року Березівською сільською радою посвідчено заповіт, який належить ОСОБА_2 (бабі позивачки) та складений на користь ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 не було відомо про наявність заповіту, остання вважала, що все спадкове майно належало дочці померлої ОСОБА_3 . Крім цього, необізнаність ОСОБА_1 про наявність заповіту пояснює тим, що фактично сама проживає та працює у м. Ужгород, яке є віддалене від с.Березово.
17.04.2026 року враховуючи подані пояснення позивачем долучено клопотання про зміну позовних вимог та позовну заяву у новій редакції. Згідно позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд враховуючи наявність заповіту на її користь визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк терміном в 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 . 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. 
Представник відповідача Горінчівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Сільським головою М.Калиничем 22.04.2026 року подано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. 
Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з подачею позивачем та відповідачем заяв про розгляд справи без їхньої участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онукою ОСОБА_2 та племінницею ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.07.1973 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 08.05.2001 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 від 01.11.1968 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 01.11.1968 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_7 , свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_8 від 22.01.1982 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_9 від 24.10.1978 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_10 від 08.06.1971 року (а.с.12- 15).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 21.07.2010 року (а.с.4). ОСОБА_2 проживала у житловому будинку АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_11 від 09.10.2009 року (а.с.8). Зазначений будинок померла заповіла позивачці ОСОБА_1 , що підтверджено заповітом, який посвідчено секретарем виконкому Березівської сільської ради Мица Н.М. та зареєстровано в реєстрі №06.
Разом з ОСОБА_2 проживала тітка позивачки ОСОБА_3 , яка була одинокою та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 та зроблено актовий запис №181 Виконавчим комітетом Горінчівської сільської ради (а.с.5).
До матеріалів справи долучено Довідку приватного нотаріуса Джуга М.В. від 16.03.2026 року за №19/02-14 про те, що станом на 16.03.2026 року спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , натомість заяви про прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходили. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
А згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що причиною пропуску строку на прийняття спадщини є те, що їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, одночасно вона вважала, що спадщину за ОСОБА_2 , прийняла її дочка ОСОБА_3 , яка проживала спільно з матір`ю на момент смерті. Також, належним чином підтверджено, що за померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доглядала саме позивачка, яка також і займалась їх похованням.
Велика Палата ВС у Постанові від 26.06.2024 р. (справа № 686/5757/23) з цього приводу висловила таку правову позицію. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають зі спадкування. Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси, не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.
Враховуючи наведене та відсутність заперечень щодо задоволення позову від відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, а саме визначити додатковий строк терміном у три місяці, який на думку суду є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.
Судові витрати слід покласти на позивача.
За таких обставин, керуючись ст. ст. 48, 51, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задоволити .
Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_12 мешканці АДРЕСА_2 додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 28.04.2026 року.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Орос Я.В.