Справа № 127/20091/26
Провадження № 2-а/127/199/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2026   м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Костецькій Д.В.,
з участю представника позивача Боринської Р.Р., 
відповідача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коваля С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що в ході проведення заходів щодо здійснення нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області та співробітниками УМП ГУНП у Вінницькій області, 08.06.2026 року було повторно виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , де при перевірці правомірності перебування на території України було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 не виконав рішення про примусове повернення з території України від 30.04.2026 року, яке винесене відділом організації запобігання нелегальній міграції, ремісії та витворення УДМС у Вінницькій області та яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 29.05.2026 року. Належність до іноземного громадянства ОСОБА_1 підтверджується паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , виданим 04.10.2017 уповноваженим органом російської федерації. Відтак він проживає на території України за недійсним паспортним документом, що не відповідає п. 22 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
В результаті перевірки наявних документів згідно пояснень було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , прибув на територію України у 01.05.2015 році разом з батьками у неповнолітньому віці. Територію України відповідач з 2015 року не покидав, що підтверджується витягом з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан». А відтак, вбачається що ОСОБА_1 перебуває на території України без законних підстав понад 10 років. Для продовження строку перебування на території України громадянин російської федерації ОСОБА_1 до територіальних підрозділів ДМС України не звертався, також не звертався до підрозділу згідно вимог ч. 2 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме як іноземець, який не має законних підстав для перебування в Україні або який не може виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, відповідні особи можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», заступником начальника УДМС у Вінницькій області Кушніром Володимиром Миколайовичем 30.04.2026 затверджено рішення про примусове повернення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , яким зобов`язано відповідача покинути територію України у термін до 29.05.2026.
Враховуючи, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 не виконав у встановлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення від 30.04.2026, відділом запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області 08.06.2026 було прийнято рішення №0501100100000825 про примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 з території України. За порушення встановлених правил перебування на території України, громадянин російської федерації ОСОБА_1 відділом організації запобігання нелегальній міграції, ремісії та витворення УДМС у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 30.04.2026 на громадянина російської федерації ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., однак відповідний штраф сплачено не було. Протоколом про затримання від 08.06.2026 ОСОБА_1 був затриманий УДМС у Вінницькій області до трьох діб, згідно ч. 2 статті 263 КУпАП та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Враховуючи, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 не виконав у встановлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення від 30.04.202, в УДМС у Вінницькій області є обґрунтовані підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення від 08.06.2026 №0501100100000825, буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, тому ОСОБА_1 підлягає затриманню з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.
У судовому засіданні представник позивача Боринська Р.Р. позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задоволити повністю.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Коваль С.Є. позовні вимоги не визнали. Відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що йому відомо про рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 30.04.2026 та що його зобов`язано покинути територію України у термін до 29.05.2026, однак через відсутність коштів він не зміг виїхати з країни.
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено належність до іноземного громадянства ОСОБА_1 відповідно до паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , виданого 04.10.2017 уповноваженим органом російської федерації.
За порушення встановлених правил перебування в Україні відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МВН №003620 від 30.04.2026.
Постановою УДМС України у Вінницькій області Державної міграційної служби України серії ПН МВН №003633 від 30.04.2026 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідач вказану постанову не оскаржував.
Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 від 30.04.2026, він прибув на територію України 01.05.2015 через пункт пропуску «Конотоп» разом з батьками. У неповнолітньому віці він разом з матір`ю отримав дозвіл на еміграцію в Україну, однак посвідку на постійне проживання не оформляв. З приводу продовження строку перебування, оформлення інших документів на право проживання, добровільного повернення в країну походження чи третю країну не звертався.
Рішенням про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства №0501100100000825 від 30.04.2026 вирішено примусово повернути ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України у термін до 29.05.2026.
08.06.2026 головним спеціалістом УДМС України у Вінницькій області Рембайло І.В. було складено протокол № МВН 000029 про адміністративне затримання ОСОБА_1 .
08.06.2026 головним спеціалістом УДМС України у Вінницькій області Рембайло І.В. було прийнято рішення №0501100100000825 про примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 з території України та поміщено його до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
Відомості щодо оскарження вищевказаних рішень органів УДМС України у Вінницькій області матеріали справи не містять та відповідач не заперечує, що їх не оскаржував.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, продовження строку їх перебування на території України регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Вказаним законом передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до положень цього Закону іноземці та особи без громадянства, зобов`язані перебувати на територію України на законних підставах, зокрема до обставин справи, зобов`язані мати дійсний паспортний документ та чинну довідку про тимчасове проживання.
При цьому суд також бере до уваги, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався і наразі триває.
В той же час вказаний факт не звільняє іноземців та осіб без громадянства від обов`язку перебувати на території України на законних підставах.
Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, які підтверджують відомості про його законне перебування на території України. Строк дії його паспорта громадянина російської федерації закінчився 04.10.2022, посвідку про тимчасове проживання відповідач не оформлював. Водночас наявне рішення про його примусове видворення.
При цьому судом не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
У суду відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.
Отже, відповідач по справі порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України.
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Отже, ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що затримання іноземця або особи без громадянства можливе (за певних обставин), якщо стосовно іноземця або особи без громадянства прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію.
Згідно цієї норми судом можуть бути застосовані до іноземця або особи без громадянства відповідні заходи, зокрема, затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.
Оскільки відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перебуває на території України, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, то є законні підстави для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Затримання особи відповідача, незважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, є цілком виправданими та належними, тому як в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатніми для гарантування виконання такою особою певних обов`язків пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення проведення процедури видворення, відповідає національному законодавству, воно є також необхідним за конкретних обставин.
Особа, яка бажає легалізувати своє перебування на території України в законодавчо встановлений спосіб, має бути зацікавлена у зібранні необхідних доказів на підтвердження необхідності такого перебування в Україні, у тому числі і шляхом використання всіх законодавчо визначених правових механізмів, та уникаючи при цьому зловживання своїми правами та нехтування обов`язками.
При цьому суд зауважує, що відповідач не вжив заходів для врегулювання свого правового статусу, свідомо не виконав рішення про примусове повернення та був притягнутий до адміністративної відповідальності, доказів виняткових обставин сімейного характеру матеріали справи не містять, а тому затримання особи є пропорційним поставленій меті.
На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 2, 6-11, 19, 20, 72-79, 90, 211, 241-246, 255, 268-271, 289 КАС України, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задоволити.
Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя: