Номер провадження: 33/813/1047/26
Номер справи місцевого суду: 495/358/26 
Головуючий у першій інстанції Братків І. І. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисника – адвоката Клімінченка Євгена В`ячеславовича, 
представника  ОСОБА_2 - адвоката Продуна Віталія Вікторовича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Завгороднього Ігоря В`ячеславовича
на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 – адвокат Завгородній І.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що оскаржувана постанова суду фактично була використана як юридична підстава для складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2 , що призвело до зміни процесуального та правового статусу – з потерпілого на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, така трансформація правового статусу відбулася без належного процесуального забезпечення ОСОБА_2 та без участі у первісному судовому розгляді, чим порушено ст. 269 КУпАП.
Вказує, що непроведення допиту ОСОБА_2 як свідка (потерпілого) за наявності істотних розбіжностей у поясненнях ОСОБА_1 , які змінювалися у ході судового розгляду, позбавило суд можливості безпосередньо дослідити джерела доказів, перевірити їх достовірність та усунути суперечності.
Зазначає, що 16.01.2026 приблизно о 16 годині, керуючи автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Монкастро у м. Білгород-Дністровський, діяв у повній відповідності до вимог ПДР: завчасно знизив швидкість, увімкнув правий покажчик повороту та зупинився перед перехрестям з метою надання переваги транспортному засобу Mercedes-Benz A150, який рухався по головній дорозі. 
Увімкнення покажчика повороту свідчило виключно про намір здійснити маневр після надання переваги та не впливало на черговість проїзду перехрестя, натомість водій ОСОБА_1 , виконуючи поворот ліворуч, порушила вимоги п. 10.1, 10.5 ПДР України, оскільки не переконалася в безпечності маневру та відсутності перешкод для інших учасників дорожнього руху, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині перед виконанням повороту, здійснила поворот таким чином, що під час виїзду з перехрестя її транспортний засіб опинився на смузі зустрічного руху. Вказує, що фактично маневр було виконано шляхом так званого «зрізання кута», що і стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Суд першої інстанції безпідставно не надав належної оцінки характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортного засобу Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема на автомобілі наявні характерні сліди тертя (поздовжні подряпини, потертості лакофарбового покриття), деформації кузовних елементів та сліди контактної взаємодії, що не свідчать про фронтальне зіткнення, а про дотичний (ковзний) характер контакту т/з.
Зазначає, що вказані пошкодження підтверджують, що саме маневр водія ОСОБА_1 став причиною зіткнення, тоді як т/з під керуванням ОСОБА_2 перебував у контрольованому стоячому положенні та не здійснював активного маневру, який міг би спричинити ДТП.
Зазначає, що слід врахувати, що під час оформлення матеріалів ДТП працівником патрульної поліції було проведено безпосередній та детальний огляд місця події, у тому числі характеру, локалізації та напрямку слідів тертя, деформацій кузовних елементів, інших слідів контактної взаємодії транспортних засобів. З урахуванням пошкоджень, розташування автомобілів та виходячи зі свого професійного досвіду та спеціальних знань у сфері безпеки дорожнього руху, уповноважена службова особа дійшла обґрунтованого висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та ДТП.
Суд вийшов за межі предмета розгляду справи, сформулювавши висновок щодо порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі адвокат Завгородній І.В. як представник ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що  ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати своє право на участь у судовому розгляді, не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Лише 15.04.2026, після складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, дізнався про існування постанови.
Від захисника ОСОБА_1 - Клімінченка Є.В. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.
Вказує, що не погоджується з твердженням, що ОСОБА_2 , в розумінні статті 269 КУпАП, є потерпілим, оскільки не є власником транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 (власником є ОСОБА_3 ), таким чином заявнику не було заподіяно майнової шкоди. Автомобіль «Mercedes-Benz A150» отримав ушкодження у вигляді вм`ятини передньої лівої двері та переднього лівого крила без лінійних потертостей (без подряпин, що тягнуться вздовж кузова) це означає, що удар був прямим, точковим, а не дотичним (ковзаючим), що повністю підтверджує свідчення ОСОБА_1 про те, перебуваючи на перехресті доріг, двигун автомобіля заглох, тобто автомобіль перебував у не рухомому стані, через декілька секунд водій автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_2 , об`єктивно розуміючи, що перехрестя уже заняте іншим автомобілем, який не знаходиться в русі, не вжив заходів щодо зупинки автомобіля «Renault Kangoo», у результаті чого і спричинив ДТП. Задне ліве колесо «Renault Kangoo» знаходиться на відстані 2,6 м від краю зустрічної полоси руху, а ширина однієї полоси руху становить 3,1 м (фото апелянта № 8), тому можливо зробити висновок, що водій «Renault Kangoo» до моменту вчинення ДТП заїхав на смугу зустрічного руху на 50 см. (а.с. 87-94)
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Продун В.В. підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 та захисник Клімінченко Є.В. вважали апеляційну скаргу необґрунтованою, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. 
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова ухвалена 03.03.2026.
За ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, а відтак належить до осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.
Разом із тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повідомлення ОСОБА_2 про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог статті 277-2 КУпАП.
17.04.2026 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з такими 20.04.2026, про що свідчить розписка на заяві (а.с. 36-37)
З апеляційною скаргою представник ОСОБА_2 – адвокат Завгородній І.В. звернувся до суду 24.04.2026, тобто через 3 дні після ознайомлення з матеріалами справи.
Враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності підтвердження належного повідомлення учасника справи - ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим та за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.
Щодо суті апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За ст. 7 КУпА ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Згідно з п. 10.5. ПДР поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.
Закриваючи провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд виходив з того, що згідно зі схеми ДТП, при виїзді з перехрестя автомобіль «Мерседес-Бенз» не міг опинитись на зустрічній полосі автомобіля «Рено», на момент зіткнення водій «Мерседес- Бенз» знаходилась в процесі виконання маневру повороту ліворуч на головній дорозі, на що водій мала перевагу в русі. Суд зазначив, що саме «Рено», порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на перехрестя, чим вчинив ДТП, оскільки удар прийшовся в передні ліві двері та крило (зі сторони водія), таким чином дійшов висновку, що саме водій «Рено» в процесі руху в`їхав в автомобіль «Мерседес-Бенз», а не навпаки. Також суд вказав, що водій ОСОБА_1 об`єктивно не могла уникнути ДТП, оскільки знаходилась на головній дорозі і при виконанні маневру - повороту ліворуч, будучи на перехресті вулиць, заглох двигун її автомобіля, після чого вона прийняла міри до повної зупинки свого автомобіля, щоб в подальшому запустити двигун та продовжити виконувати маневр, однак в цей час в її автомобіль в?їхав автомобіль «РЕНО».
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568302 від 16.01.2026 зафіксовано, що 16.01.2026 в м. Бігород-Дністровський, по вул. Мічуріна, водій автомобіля Мерседес А150, д.н.з НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч на вул. Чкалова, виїхала на смугу зустрічного руху, де не витримала інтервал дистанцію та скоїла зіткнення з автомобілем Рено Конго д.н.з. НОМЕР_2 . Під час зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.5. ПДР.
Вказаний протокол ОСОБА_1 підписала без зауважень (а.с. 1).
В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що керував автомобілем Рено, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Чкалова, під`їжджаючи до перехрестя, увімкнув правий покажчик повороту та зупинився, в цей час автомобіль Мерседес рухався по вул. Мічуріна, виїхав на зустрічну смугу при повороті ліворуч та скоїв зіткнення з авто ОСОБА_2 (а.с. 5)
За письмовими поясненними ОСОБА_1 , остання керувала автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. Мічуріна, перед поворотом ліворуч, подивилася на наявність інших автомобілів, їх не було, проте при повороті, виїхав автомобіль Рено, д.н.з. НОМЕР_2 , з яким ОСОБА_1 здійснила зіткнення (а.с. 6).
Зі схеми місця ДТП від 16.01.2026 вбачається напрямок руху, розташування автомобілів: Мерседес А150, д.н.з. НОМЕР_3 – праве заднє колесо знаходиться на відстані 3,4 м від правого краю проїзної частини вул. Мічуріна, ширина вул. Мічуріна – 6,2 м, автомобіль Рено Конго, д.н.з. НОМЕР_2 – розташований на вул. Чкалова, праве переднє колесо знаходиться на відстані 0,9 м до умовної лінії, праве заднє колесо знаходиться на відстані 1,2 м від правого краю проїзної частини вул. Чкалова, ліве заднє колесо – 2,6 м до лівого краю проїзної частини вул. Чкалова, ширина вул. Чкалова – 6 м, під номером «3» розташований будинок (а.с. 4)
Також наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а саме: у автомобіля Рено Конго, д.н.з. НОМЕР_2 – деформація переднього бамперу, у автомобіля Мерседес А150, д.н.з. НОМЕР_3 – деформація переднього лівого крила, передні ліві двері. (а.с. 4зв).
Наведений перелік пошкоджень, їх локалізація узгоджується як зі схемою, так і з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, які підписали схему без зауважень.
Таке розташування автомобілів та пошкоджень свідчить про те, що зіткнення відбулося під час виконання автомобілем Mercedes-Benz A150 маневру повороту ліворуч із виїздом у смугу руху, якою рухався автомобіль Renault Kangoo.
При цьому саме водій автомобіля Mercedes-Benz A150, виконуючи маневр повороту ліворуч, була зобов`язана здійснювати його таким чином, щоб не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. У той час, коли згідно підписаної обома водіями схеми, коли відстань автомобілю Рено Конго, д.н.з. НОМЕР_2 від умовної лінії становила 0,9 м, тобто він ще не виїхав на перехрестя та залишався в межах своєї полоси руху, а заднє праве колесо автомобілю Мерседес А150, д.н.з. НОМЕР_3 було на відстані 3,4 м від правого краю проїзної части його полоси руху, що свідчить на користь твердження заявника про так зване «зрізання куту» під час виконання повороту. 
Саме недотримання вимог закону щодо виконання повороту в межах своєї полоси руху водієм автомобілю Мерседес А150, д.н.з. НОМЕР_3 в даному випадку свідчить на користь доводів апеляційної скарги.
При здійсненні руху кожен водій зобов`язаний дотримуватися своєї смуги руху, і саме дотримання водіями меж своєї смуги руху забезпечує безпечний та безконфліктний проїзд перехресть.
Отже, сукупність відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, даних схеми місця ДТП та характеру пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля «Mercedes-Benz A150» ОСОБА_1 вимог пункту 10.5. Правил дорожнього руху України, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідками.
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – шостій цієї статті.
Пункт 7 частина 1 статті 247 КУпАП визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Виключення у ч. 3-6 ст. 38 КУпАП не містить ст. 124 цього Кодексу, отже у разі вчинення цього адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, у цьому разі, стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня його вчинення – 16.01.2026.
Слід відзначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч. 2 ст. 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.
За таких обставин, хоча зібраними доказами доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення - 20.05.2026 закінчився строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Поновити представнику ОСОБА_2 – адвокату Завгородньому Ігорю В`ячеславовичу строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Завгороднього Ігоря В`ячеславовича задовольнити частково. 
Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2026 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова