Справа № 456/1750/26
Провадження № 3/456/910/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, водія ТОВ «Трак Ламбер», зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ст. 185 КУпАП
в с т а н о в и в :
Формулювання правопорушення, пред`явленого ОСОБА_1 , визнаного судом не доведеним.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 392652 від 05.03.2026, ОСОБА_1 05.03.2026 не виконав вимогу інспектора ВРПП Стрийського РУП ст. лейтенанта поліції Комара Назара про припинення адміністративного правопорушення та заборону керування транспортним засобом на підставі ст. 266 КУпАП. Подія відбулась 05.03.2026 року близько 18 год. 50 хв. за адресою м. Стрий, вул. Вокзальна 46.
Стаття Кодексу України про адміністративне правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративні правопорушення.
Стаття 185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Санкція ст. 185 КУпАП передбачає накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Фіксування судового засідання технічними засобами.
Учасники клопотань про фіксацію судового процесу технічними засобами, не подавали.
Пояснення учасників, надіслані на адресу суду.
21 квітня 2026 року захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Копитчак Євгеном Івановичем подано клопотання про закриття провадження у справі за ст.185 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в якому захисник, зокрема, вказує на наступне. На жодному з 25-ти фрагментів наданого відео не зафіксовано «заборону керування транспортним засобом» (відсторонення від керування) ОСОБА_1 , як про це зазначено у Протоколі, як і не зафіксовано злісної непокори у діях ОСОБА_1 . Ознайомившись із відеозаписом під назвою 01137_00013720260305184805_0004А.MP4 за період часу з 18:48:06 по 18:52:30 год. з`ясовуємо, що саме поліцейський вів себе неналежним чином, порушуючи правила етичної поведінки поліцейського, зокрема: на 10 секунді відео поліцейський Комар питає «всьо добре з Вами чи нє б… ть»; на 15 секунді відео поліцейський вживає вислів «сильно б…я»; на 28 секунді відео поліцейський вживає вислів відносно водія «якийсь неадекват»; на 1 хв. 19 сек. відео поліцейський вживає вислів відносно водія «якийсь потужний спеціаліст»; на 1 хв. 35 сек. відео поліцейський вживає вислів відносно водія « ОСОБА_2 неадекватний. Реально якийсь неадекватний»; на 2 хв. 06 сек. відео поліцейський запитуючи ОСОБА_3 підвищеним тоном вживає вислів «Ви собі щось курнули?» на 3 хв. 27 сек. відео поліцейський запитуючи ОСОБА_3 підвищеним тоном вживає вислів «Чоловіче б…ть во на дивися де видно»; на 3 хв. 41 сек. відео спілкуючись з ОСОБА_4 підвищеним тоном ображає його кілька разів повторюючи «Ви неадекватний. Ви неадекватний. Ви неадекватний». Такі неправомірні висловлювання поліцейського спровокували ОСОБА_3 прийняти емоційне рішення припинити розмову з поліцейським та поїхати з місця зупинки автомобіля. Окремо звертає увагу суду на те, що надане відео припиняється о 18:52:09 год та не містить (поліцейськими не надано) фрагменту продовження розмови між ОСОБА_4 та поліцейським та рішення ОСОБА_3 поїхати в сторону ОСОБА_5 . На відео з назвою export-znkok.mp з 11 хв. 16 сек. по 12 хв. 16 сек. міститься фрагмент затримання ОСОБА_1 . Під час затримання ОСОБА_6 не чинив опір. Виконував усі вказівки поліцейських, не поводився зухвало, не ображав поліцейських та не спілкувався ненормативною лексикою на відміну від поліцейських. З цього ж відео встановлено, що ОСОБА_6 проїхавши певний відрізок дороги на вимогу поліцейського самостійно зупинив автомобіль на узбіччі дороги, що спростовує твердження поліцейського ОСОБА_7 про зупинку автомобіля «за допомогою створення штучного затору». Незважаючи на явну відсутність на наданих відео порушень у формі злісної непокори та порушень відповідальність за які передбачено ст. 130 КУпАП (керування автомобілем у стані сп`яніння) поліцейські будучи певним чином ображені на ОСОБА_1 , складали якомога більше протоколів, щоб «якомога сильніше» покарати ОСОБА_3 . Всього складено дві постанови та 5 протоколів. ОСОБА_1 погодився з правомірністю складення постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що керуючи транспортним засобом не вмикав покажчик повороту та сплатив відповідний штраф. Також ОСОБА_1 визнав свою вину по справі № 442/1954/26 та був притягнутий до відповідальності Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ст. 122-2 КУпАП за невиконання вимоги поліцейського. Проте ОСОБА_1 не визнає вину та буде доводити свою невинуватість за протоколами складеними за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, за нібито злісну непокору, за нібито залишення місця ДТП (хоча не було ДТП). Окремо звертає увагу суду, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2026 року по справі № 442/1954/26 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 122-2 КУпАП за невиконання вимог поліцейського щодо зупинки. Відтак притягати ОСОБА_1 за те саме діяння вже за ст. 185 КУпАП є протиправним, адже ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і те ж правопорушення. Викладені вище докази у їх сукупності вказують, що в діях ОСОБА_1 не доведена наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Щодо фактичних обставин справи, то ввечері 05.03.2026 ОСОБА_1 виконуючи рейс вантажним автомобілем за маршрутом Київ-Стрий, здійснив розвантаження товару у м. Стрий та після такого розвантаження вирушив додому у с. Тершів Самбірського району Львівської області. По дорозі зупинився за необхідністю обабіч дороги у м. Стрий. За деякий час після зупинки ОСОБА_6 почув як по кабіні авто хтось стукає. Налякавшись, деякий час ОСОБА_6 не відчиняв дверей автомобіля. Зорієнтувавшись, що до нього стукають працівники поліції (людина у формі поліцейського) він відчинив вікно та почав спілкуватись з поліцейським. Поліцейський почав на підвищених тонах, з використанням нецензурних та образливих слів, пояснювати про нібито вчинене ОСОБА_4 правопорушення. Ознайомившись із відеозаписом під назвою 01137_00013720260305184805_0004А.MP4 за період часу з 18:48:06 по 18:52:30 год. встановлено, що поліцейський вів себе неналежним чином порушуючи правила етичної поведінки поліцейського та спровокували ОСОБА_3 прийняти емоційне рішення припинити розмову з поліцейським та поїхати з місця зупинки автомобіля. Окремо звертає увагу суду на те, що надане відео припиняється о 18:52:09 год та не містить (поліцейськими не надано) фрагменту продовження розмови між ОСОБА_4 та поліцейським та рішення ОСОБА_3 поїхати в сторону ОСОБА_5 . Поліцейські почали їхати слідом за вантажним автомобілем, яким керував ОСОБА_6 та вимагали зупинитись. Певний відрізок дороги ОСОБА_6 ігнорував вимоги поліцейських та не зупинявся на їх вимогу. Проїхавши певний відрізок дороги ОСОБА_6 поміркувавши про неправильність своїх дій та необхідність зупинки на вимогу працівників поліції самостійно зупинив автомобіль на узбіччі дороги у с. Верхні Гаї Дрогобицького району Львівської області. Після самостійної зупинки авто працівники поліції застосувавши силу до ОСОБА_3 поклали його на асфальт обличчям донизу та надягнули на руки спецзасіб (кайданки). При цьому жодного супротиву ОСОБА_6 не чинив та виконував усі вказівки поліцейських. Після надання усіх документів, що вимагали поліцейські ОСОБА_3 у кайданках повезли у лікарню м. Стрий. Не дочекавшись лікаря, поліцейські отримали вказівку по телефону везти ОСОБА_3 у районний відділ поліції Дрогобича для складання адміністративних матеріалів. Після такого телефонного дзвінка поліцейські доставили ОСОБА_3 до м. Дрогобич у відділ поліції де на нього було складено дві постанови та 5-ть протоколів про адміністративне правопорушення. Зокрема два протоколи за ст. 130 КУпАП, окремо працівником поліції Дрогобицького відділу поліції, окремо Стрийського відділу поліції. Протокол за ст. 185 КУпАП (злісна непокора), за ст. 122- 2 (невиконання вимоги про зупинку), а також протокол за ст. 122-4 КУпАП. При цьому усі вищевказані дії поліцейських та складені ними документи не містять жодних доказів про вчинення ОСОБА_4 порушення у формі злісної непокори. Окремо просить суд взяти до уваги особу ОСОБА_1 , який одружений, виховує двох неповнолітніх дітей та позитивно характеризується за місцем проживання. 
Пояснення учасників провадження в судовому засіданні.
В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, повністю підтвердив фактичні обставини справи, викладені в клопотання захисника про закриття провадження у справі, вказавши про те, що жодної вимоги від працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу не було, працівник поліції звертався до нього нецензурною лайкою, він налякався і тому покинув місце події, однак в подальшому на вимогу працівників поліції, які його переслідували зупинив транспортний засіб. 
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративну правопорушення та здобуті під час розгляду справи. 
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Норми права, які застосовує суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.
Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших актів законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протокоів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.2 ч.1 ст.278КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та іншим.
У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, і адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає навіть при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 392652 від 05.03.2026, ОСОБА_1 05.03.2026 не виконав вимогу інспектора ВРПП Стрийського РУП ст. лейтенанта поліції Комара Назара про припинення адміністративного правопорушення та заборону керування транспортним засобом на підставі ст. 266 КУпАП. Подія відбулась 05.03.2026 року близько 18 год. 50 хв. за адресою м. Стрий, вул. Вокзальна 46.
Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.
Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.
Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.
Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення, необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких, як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011.
З матеріалів справи видно, що протокол цим вимогам закону не відповідає, оскільки у ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, зокрема, відсутнє посилання на те, від виконання яких саме вимог працівника поліції відмовився ОСОБА_1 , в чому полягали вимоги працівника поліції.
Так, у протоколі вказано про те, що ОСОБА_1 не виконав вимогу інспектора ВРПП Стрийського РУП ст. лейтенанта поліції Комара Назара про припинення адміністративного правопорушення та заборону керування транспортним засобом на підставі ст. 266 КУпАП
Переглядом відеозапису фіксації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд не може встановити чи пред`являлась поліцейським вимога про припинення правопорушення, якого саме правопорушення, оскільки відеозапис не містить таких даних, як і не містить вимог застосування положень ст.266 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 та в чому саме такі вимоги полягали. 
З відеозапису вбачається, що поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння, вказує, що поведінка водія не відповідає обстановці і після цього відеозапис переривається. 
Протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не є достатніми та переконливими доказами винності особи без інших доказів, а такі відсутні.
Будь-яких інших, належних та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, судом не встановлено.
Висновки суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, що згідно з п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
Клопотання адвоката Копитчак Євгена Івановича, поданого в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за ст.185 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП задоволити.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови буде проголошений о 17:20 год. 28 квітня 2026 року в залі судового засідання в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області. 

Cуддя 	В. Л. Бучківська