Ширяївський районний суд Одеської області

14.05.2026  	Справа №: 518/1696/25 Провадження № 1-кп/518/41/2026	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 року        селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ширяєве угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162260000469 від 20.08.2025 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бальміт, Джебраільського району, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, розлученого, зі середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.08.2025, приблизно об 11:00 год. ОСОБА_4 рухався за кермом автомобіля марки ВАЗ-2104 білого кольору, д.з. НОМЕР_1 по вул. Молодіжній в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, був зупинений екіпажем сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області за порушення правил дорожнього руху, а саме через відсутність переднього бамперу автомобіля, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
У вказаному екіпажі СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області перебували інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області: капітан поліції ОСОБА_8 (посвідчення ОДП №030190 від 24.08.2023, дійсне до 24.08.2027, спеціальний жетон №0042009), капітан поліції ОСОБА_7 (посвідчення ОДП №028641 від 13.06.2023, дійсне до 13.06.2027, спеціальний жетон №0042107), які відповідно до книги нарядів ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, перебуваючи у форменому одязі працівників сектору реагування патрульної поліції з нагрудними жетонами, 20.08.2025 несли службу з патрулювання території Березівського району Одеської області, яка знаходиться на території обслуговування ВП №2, які зупинили дане авто з метою складання адміністративних матеріалів.
Виконуючи свої службові обов`язки відповідно до:
-ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» - назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання, пред`явивши при цьому свої службові посвідчення;
-п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень;
-п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - вжили заходи, спрямовані на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;
-п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» - поліція має право використовувати такі превентивні заходи, як перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд;
-п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» - поліцейський має право провести перевірку документів особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; поліцейський має право якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;
-ч. 1 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» - поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням поліцейським візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.
Про що, ОСОБА_4 було повідомлено та запропоновано вийти з автомобіля, на що останній вийшов з салону автомобіля до працівників поліції та під час спілкування з ротової порожнини ОСОБА_4 було відчутно різкий запах алкоголю, у зв`язку з чим інспектори СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_7 запропонували ОСОБА_4 пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній погодився, однак у зв`язку з тим, що газоаналізатор «Драгер» вимкнувся, інспектор ОСОБА_8 зателефонував до начальника СРПП ВП №2 майора поліції ОСОБА_6 (посвідчення ОДП №035243 від 18.12.2024, дійсне до 18.12.2028, спеціальний жетон №0092292), який 20.08.2025, згідно книги нарядів ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, заступив відповідальним від керівництва, щоб скористатись іншим газоаналізатором «Драгер», який в подальшому передав ОСОБА_6 інспекторам СРПП ВП №2 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і за допомогою якого ОСОБА_4 пройшов тестування на стан сп`яніння, результат склав 1,67 проміле алкоголю. Крім цього, згідно Інформаційної підсистеми Національної поліції «Цунамі» працівниками СРПП ВП №2 було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку як «ухилянт» за ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим останньому було запропоновано проїхати до ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для перевірки документів. В цей час, ОСОБА_4 , ігноруючи законні вимоги поліцейських СРПП ВП №2, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не бажаючи виконувати законну вимогу поліцейських, почав вести себе агресивно та 20.08.2025 року о 12:15 год. почав втікати з місця події та на вимогу поліцейських зупинитись не реагував.
Під час втечі, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є інспекторами СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, а ОСОБА_6 є начальником СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області та виконує покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію» службові обов`язки, ОСОБА_4 , з мотивів явної неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, 20.08.2025 о 12:16 год., діставши із задньої кишені штанів газовий балончик, розпилив сльозогінний газ в обличчя поліцейським, в наслідок чого заподіяв їм тілесні ушкодження, а саме:
1) ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви обох очей першого ступеню та зіву, які відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р, відносяться до легких тілесних ушкоджень;
2) ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви обох очей першого ступеню та зіву, які відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р, відносяться до легких тілесних ушкоджень;
3) ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки та кон`юнктиви обох очей першого ступеню та зіву, які відповідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Під час судового розгляду, 31.03.2026 року між прокурором у кримінальному провадженні, заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав беззастережно.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.
ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди, в угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену між її підзахисним та прокурором.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, думки потерпілих, дослідивши зміст укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, письмової згоди кожного з потерпілих на укладання угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. 
Ст. 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Кожним потерпілим згода на укладання угоди про визнання винуватості надана добровільно, без застосування до них насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнає свою вину повністю, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у вигляді двох років позбавлення волі, покаранню, встановленому санкцією ч. 2 ст. 345 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком згідно зі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України, та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.
Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, її укладення є добровільним, можливості виконання обвинуваченим зобов`язань, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.08.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманий 20.08.2025 року о 17:15 годині в порядку ст. 208 КПК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 21.08.2025 року (справа №494/1895/25) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 19.10.2025 року включно.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період затримання в порядку ст. 208 КПК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно з ч. 7 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Доля речових доказів вирішується судом в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-374, 394, 395, 472-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31.03.2026 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні, заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162260000469 від 20.08.2025 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
У порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду. 
На підставі ч. ч. 5, 7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання: строк затримання його в порядку ст. 208 КПК України — 20.08.2025, один день якого відповідає одному дню позбавлення волі, та строк цілодобового домашнього арешту з 21.08.2025 по 19.10.2025 року включно, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід не обирати.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Речові докази: два DVD-R диска «My Megia» на яких містяться два відеозаписи з відеореєстратора 7omaj та відеозапис з бодікамери серії №001008 — залишити в матеріалах кримінального провадження; газовий балончик «pro tect», який поміщено до поліетиленового пакету НПУ з позначенням «FPS 5011445» — знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя            ОСОБА_1