Справа №195/577/26 
Провадження № 1-кп/195/84/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.05.2026 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської обл
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №12026046590000005 від 14 січня 2026 року відносно: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Стара Синява, Старосинявського району, Хмельницької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх осіб, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.08.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України 
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 Кримінального кодексу України, 
В С Т А Н О В И В:
органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046590000005 від 14 січня 2026 року, відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.08.2025 року, за результатами проведення судового слідства у судовій справі №333/2273/22, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, засуджено до покарання у виді пробаційного нагляду строком на три роки.
Згідно вказаного вироку суду на підставі ч.2 ст. 59-1 КК України  засудженого до пробаційного нагляду на громадянина ОСОБА_3 покладено обов`язки: п.1 – періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; п.2 – повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання; п.3 – не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
08.10.2025 року до Нікопольського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (надалі по тексту - уповноважений орган з питань пробації), разом із розпорядженням від 25.09.2025 р. № 333/2273/25/15253/2025, надійшов для виконання покарання у виді пробаційного нагляду відносно засудженого ОСОБА_3 , вищезазначений вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.08.2025 року за №333/2273/22, який набрав законної сили.
08.10.2025 року Нікопольським районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, у відповідності до п.1, п.2 глави 1 Розділу Х «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 №272/5 із змінами та доповненнями (надалі по тексту – Порядок №272/5), вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.08.2025 року за №333/2273/22 прийнято до виконання, а засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 поставлено на облік, в результаті чого строк пробаційного нагляду почав обчислюється з вказаного дня – 08.10.2025 року, тобто з моменту постановки засудженого на облік. 
16.10.2025 року засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 письмово ознайомлено з порядком відбування покарання, роз`яснено обов`язки встановлені ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких він зобов`язаний виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки;  з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за ст. 389 КК України, про що засуджений ОСОБА_3 надав письмову підписку. 
Також, 16.10.2025 року, Нікопольським районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, у відповідності до п.1 глави 2 Розділу Х Порядку №272/5, винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою засуджений до пробаційного нагляду ОСОБА_3 в той же день ознайомився під підпис та заведено листок реєстрації щодо періодичності явки на реєстрацію.
Відповідно до вказаної постанови уповноваженого органу з питань пробації, засудженому до пробаційного нагляду громадянину ОСОБА_3 встановлено дні явки на реєстрацію – перший понеділок кожного місяця, один раз на місяць.
Проте, засуджений до пробаційного нагляду громадянин ОСОБА_3 , достовірно знаючи про призначене йому вироком суду покарання у вигляді пробаційного нагляду, будучи особисто, письмово ознайомленим із порядком відбування вказаного виду покарання, а також попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного йому покарання у виді пробаційного нагляду, який включає в себе обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.4 ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України – виконувати визначені законом та покладені судом обов`язки; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також встановлений вироком суду обов`язок, передбачений п.1 ч.2 ст. 59-1 КК України – періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, керуючись єдиним кримінальним умислом, умисно, незаконно, систематично, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, усвідомлюючи протиправність своєї бездіяльності, не маючи поважних причин, в період з 03.11.2025 по 06.04.2026 р.р. ухилився від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду призначеного вищевказаним вироком суду, шляхом умисного невиконання вищенаведених обов`язків, що виразилося в свідомій бездіяльності, яка полягала в ігноруванні встановленого порядку відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Так, засуджений до пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ухиляючись від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 03.11.2025 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію.
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 викликом від 04.11.2025 за № 21/36/1455-25, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 11.11.2025 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Продовжуючи ухиляючись від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, знову без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 01.12.2025 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію.
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 викликом від 02.12.2025 за № 21/36/1551-25, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 08.12.2025 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за вищевказаною адресою, з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Продовжуючи ухилятися від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, громадянин ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, в черговий раз без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 05.01.2026 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію.
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 викликом від 06.01.2026 за № 21/36/07-26, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 12.01.2026 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за вищевказаною адресою, з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Продовжуючи ухиляючись від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, в черговий раз без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 02.02.2026 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію.
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 , викликом від 03.02.2026 за № 21/36/99-26, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 10.02.2026 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за вищевказаною адресою, з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Продовжуючи ухиляючись від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, громадянин ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, в черговий раз без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 02.03.2026 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію.
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 , викликом від 03.03.2026 за № 21/36/182-26, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 11.03.2026 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за вищевказаною адресою, з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Не зупиняючись на досягнутому кримінальному результаті, продовжуючи ухиляючись від відбування кримінального покарання у виді пробаційного нагляду, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки, в черговий раз без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день – 06.04.2026 р., що підтверджується листком реєстрації періодичності явки на реєстрацію. 
Після чого, уповноваженим органом з питань пробації здійснено виклик засудженого до пробаційного нагляду громадянина ОСОБА_3 викликом від 07.04.2026 за № 21/36/368-26, на що останній, нехтуючи своїм обов`язком з`являтися за вказаним викликом, проігнорував його та не з`явився.
Внаслідок невиконання засудженим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків у виді: періодично з`являтися для реєстрації та з`являтися за викликом, 16.04.2026 уповноваженим органом з питань пробації здійснено відвідування останнього за місцем проживання за вищевказаною адресою, з метою забезпечення контролю за поведінкою та способом життя, де отримано письмові пояснення про неповажні причини порушення вказаних обов`язків, проведено індивідуальну профілактичну бесіду, застосовано письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Умисні дії громадянина ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Згідно із заявою громадянина ОСОБА_3 від 24 квітня 2026 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Громадянин ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів, на підтвердження встановлених судом обставин, зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, оскільки громадянин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України - не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, про винуватість громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. 
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд у відповідності із ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання громадянина ОСОБА_3 , судом встановлено не було.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий: 20.08.2025 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, досяг пенсійного віку, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколого не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Окрім того суд враховує, що громадянин ОСОБА_3 , 1962 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та досяг пенсійного віку.
Санкцією ч. 3ст.389 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років. Тобто вказаною статтею визначено безальтернативний вид покарання - обмеження волі.
Відповідно до ч. 3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абзаці 7 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
Пенсійний вік - це встановлений законодавством вік, по настанні якого, людина може претендувати на виплату пенсії за віком.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Пропенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років .
Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`якове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Обвинувачений є особою, яка досягла пенсійного віку, що підтверджується копією паспорта громадянина України та копією пенсійного посвідчення, а тому з урахуванням ч. 3 ст.61 КК України йому не може бути призначено покарання, визначене санкцією ч. 3 ст. 389 КК України, при тому, що санкція статті не містить альтернативних видів покарання.
У відповідності до вимог ч.6 ст.368 КПК України суд, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 161/7253/18, у вищенаведеному випадку суд, постановивши обвинувальний вирок, разом з тим у самому вироку зазначає, що покарання особі не призначається, тобто суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання або засуджує без покарання. Водночас, при засудженні особи без призначення покарання, один з найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності - осуд особи, яка вчинила злочин, залишається і знаходить своє відображення в обвинувальному вироку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав для закриття справи та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне, у відповідності до ч.2 ст.373 КК України, постановити обвинувальний вирок і звільнити ОСОБА_3 від покарання.
Оскільки судом не встановлено підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.389 КК України, а передбачений санкцією цієї статті вид покарання не може бути до нього застосований як до особи, що досягла пенсійного віку, суд дійшов висновку про відсутність процесуальної можливості призначення покарання.
Разом з цим, суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 71 КК України, оскільки повне або часткове приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України може бути застосовано лише до покарання, призначеного за новим вироком з подальшим визначенням остаточного покарання за сукупністю вироків.
Таким чином покарання, яке призначено громадянину ОСОБА_3 вироком  Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2025 року за ч.2 ст.185 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки — підлягає самостійному виконанню.
Запобіжний захід до обвинуваченого у даному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні також відсутні.
Прокурором подано суду матеріали кримінального провадження № 12026046590000005 від 14 січня 2026 року, зібрані відповідно до вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд 

У Х В А Л И В :
визнати винним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, та звільнити його від покарання. 
Вирок  Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2025 року відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України — виконувати самостійно. 
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії судового рішення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Оскільки вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя:         ОСОБА_1 

01.05.2026