ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/14064/24 пров. № А/857/8907/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року (ухвалене головуючим-суддею Зозулею Д.П. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (за участі третіх осіб на стороні позивачки, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі – МОУ, відповідач) (за участі третіх осіб на стороні позивачки, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія МОУ), оформленого протоколом засідання комісії №19/зм від 30.08.2024 в частині визнання за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права на отримання частки одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_3 , внесення змін до п.56 протоколу засідання Комісії МОУ №4/168 від 12.01.2024, шляхом його викладення в новій редакції, згідно з яким право на отримання одноразової грошової допомоги визнано за двома синами загиблого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у рівних частках кожному, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії МОУ, оформленого протоколом засідання комісії №206/168 від 20.09.2024 в частині призначення матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги у розмірі 1/3 частини 15000000,00 грн, в сумі 5000000,00 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 та отримала відповідь, що вказана затримка пов`язана з наявністю нового рішення Комісії МОУ, оформленого протоколом засідання комісії №19/зм від 30.08.2024, яким уточнено склад осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_3 , шляхом доповнення матір`ю позивача - ОСОБА_2 . Позивачка вважає, що оспорюване рішення є безпідставним та необґрунтованим, оскільки з 13.08.1998 матір військовослужбовця є громадянкою України, яка одночасно має не припинене громадянство російської федерації.
Сторони не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що відповідно до п.77 витягу з наказу №156 командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 , призваного по мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , колишнього командира бойової машини-командира механізованого відділення механічного взводу механізованої роти механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті проникаючих вогнепальних поранень голови, грудної клітки, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
21.07.2023 син військовослужбовця ОСОБА_3 , 2003 р.н. та колишня дружина загиблого, позивачка ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2009 р.н., звернулися до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги : 56. Двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період воєнного стану солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 02.06.2023 та листом кадрового центру ЗСУ №321/КЦ/7110 від 08.09.2023 - в сумі 15000000,00 грн, що підтверджується Витягом із протоколу засідання Комісії МОУ №4/168 від 12.01.2024.
Судом також встановлено, що 21.07.2023 батьки військовослужбовця ОСОБА_3 звернулися до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_3 .
Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги : ОСОБА_3 - батьку загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період воєнного стану солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 02.06.2023 та листом кадрового центру ЗСУ №321/КЦ/7110 від 08.09.2023, що підтверджується витягом із протоколу засідання Комісії МОУ №27/в від 20.09.2024.
Витягом із протоколу засідання Комісії МОУ №19/зм від 30.08.2024 підтверджується, що у зв`язку з уточненням кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та виправленням описок прийнято такі рішення : “...Згідно листа Управління Служби безпеки України в Рівненській області в ході перевірки батьків загиблого військовослужбовця встановлено, що батько є громадянином російської федерації, а мати є громадянкою України, однак у встановленому законом порядку не вийшла з громадянства російської федерації та є особою з подвійним громадянством (біпатрид).
З огляду на наведене, мати загиблого ОСОБА_3 є громадянкою України та має право на призначення частки допомоги.
У зв`язку з уточненням кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги пункт 56 протоколу засідання Комісії №4/168 від 12.01.2024 викладено в такій редакції : 56. Двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період воєнного стану солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 02.06.2023 та листом кадрового центру ЗСУ №321/КЦ/7110 від 08.09.2023 в розмірі 2/3 частини 15000000,00 грн, в сумі 10000000,00 (десять мільйонів) грн у рівних частках, що підтверджується витягом із протоколу засідання Комісії МОУ №19/зм від 30.08.2024.
Вважаючи протиправним оспорюване рішення в частині розподілу одноразової грошової допомоги для матері загиблого, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про призначення допомоги матері загиблого військовослужбовця, комісія МОУ врахувала, що згідно висновку ІНФОРМАЦІЯ_5 №12/1/4265 від 05.09.2023 та Доповіді №12/1/6676 від 08.12.2023 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за допомогою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у м. Рівне, є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , має паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 13.08.1998 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, як наслідок має право на частку одноразової грошової допомоги. Суд врахував, що ОСОБА_2 виступає у спірних правовідносинах лише як громадянка України. Доказів того, що Указ Президента України про припинення громадянства України стосовно ОСОБА_2 видавався суду не було представлено. Таким чином, мати загиблого військовослужбовця, в першу чергу як громадянка України, має право на призначення частки одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168). При цьому, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачка - ОСОБА_1 оскаржує рішення про призначення 2/3 частки допомоги для ОСОБА_2 (матері загиблого військовослужбовця), яке безпосередньо позивачки не стосується, а стосується ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Спірним у даній справі є незгода позивачки із розподілом одноразової грошової допомоги, а саме уточненням кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги пункту 56 протоколу засідання Комісії від 12.01.2024 за № 4/168.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України регламентовано Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” №2232-ХІІ від 25.03.1992, який визначає загальні засади проходження в Україні військової служби (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до ст.41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII).
Згідно п.п.2 п.1 ст.3 Закону №2011-XII, його дія поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Цей Закон визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Згідно ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною другою статті 16 Закону №2011-ХІІ визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, така призначається та виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до ст.161 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно ч.1, 6, 8 ст.163 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається та виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (п.9 ст.163 Закону №2011-ХІІ).
25.12.2013 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві” (далі - Постанова №975).
Згідно п.3, 5 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Виходячи з такого законодавчого врегулювання, спірна допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.
Відповідно до п.10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи, а саме : заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії : документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
25.01.2023 Міністерством оборони України було видано наказ №45, яким затверджений Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі - Порядок №45).
Цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови №168, алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.
Пунктом 2 Постанови №168 (у редакції, чинній на дату загибелі солдата ОСОБА_3 ) визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону №2011-ХІІ, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до Закону №2011-ХІІ та пункту 21 Постанови №168, наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.
Пунктом 1.4 Порядку №45 визначено : “Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 Постанови №168, що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання одноразової грошової допомоги визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця”.
Колегія суддів зазначає, що спірним питанням у даній справі є наявність у матері загиблого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ №168, оскільки вона є особою з подвійним громадянством, а саме України та російської федерації.
З цього приводу суд першої інстанції слушно зауважив, що приймаючи рішення про призначення допомоги матері загиблого військовослужбовця, комісія Міноборони врахувала, що згідно висновку ІНФОРМАЦІЯ_5 №12/1/4265 від 05.09.2023, а також Доповіді №12/1/6676 від 08.12.2023 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за допомогою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у м. Рівне, є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , має паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 13.08.1998 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, а тому має право на частку одноразової грошової допомоги.
Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються Законом України “Про громадянство України” (далі - Закон №2235-III).
Принципи законодавства України про громадянство, визначені статтею 2 Закону №2235-III, а саме : громадянство ґрунтується на таких принципах : 1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; 2) запобігання виникненню випадків без громадянства; 3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; 4) визнання права громадянина України на зміну громадянства; 5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя; 6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України; 7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.
Згідно ч.1 ст.22 Закону №2235-III, Президент України приймає рішення і видає укази про прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України.
Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України (ч.15 ст.18 Закон №2235-III).
При цьому, Закон №2235-III визначає, що держава гарантує рівність перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України.
Як вірно встановлено судом, відповідно до листа Управління Служби безпеки України №2/1647 від 01.12.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.08.1998 є громадянкою України, однак у встановленому законом порядку не вийшла з громадянства рф та є громадянкою рф (біпатрид).
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 виступає у спірних правовідносинах лише як громадянка України. 
Доказів видачі Президентом України Указу про припинення громадянства України щодо ОСОБА_2 позивачкою не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що мати загиблого військовослужбовця, в першу чергу як громадянка України, має право на призначення частки одноразової грошової допомоги, відповідно до Постанови №168.
При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що позивачка оскаржує рішення про призначення допомоги ОСОБА_2 , оформлене витягом з протоколу засідання комісії №206/168 від 20.09.2024, яке є актом індивідуальної дії та стосується особи щодо якої цей акт прийнятий. В даному випадку позивачка оскаржує рішення про призначення 2/3 частки допомоги для ОСОБА_2 (матері загиблого військовослужбовця), яке безпосередньо її не стосується, а стосується саме ОСОБА_2 .
Більше того, доказів звернення позивачки до відповідача щодо виплати їй повної частки спірної одноразової грошової допомоги та відмови відповідача у її виплаті в матеріалах справи немає.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року по справі №460/14064/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук