29.05.26
23-з/812/16/26
Справа № 490/399/26 
Провадження № 23-з/812/16/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
29 травня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючої судді Коломієць В.В., розглянувши заяву захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 – адвоката Костенюк Марії Володимирівни, про відвід судді Тищук Наталії Олексіївни від участі у розгляді апеляційної скарги  ОСОБА_1 , поданої захисником – адвокатом Костенюк Марією Володимирівною, на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
У С Т А Н О В И В :
11 травня 2026 року на розгляд Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга  ОСОБА_1 , подана захисником – адвокатом Костенюк М.В., на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2026 року, автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю Тищук Н.О.
Розгляд справи призначено на 27 травня 2026 року о 11 годині 00 хвилин.
В судовому засіданні 27 травня 2026 року захисник Костенюк М.В. просила оголосити перерву для складання заяви про відвід головуючій судді. Розгляд справи відкладено на 28 травня 2026 року на 11 год 00 хв.
28 травня 2026 року захисник Костенюк М.В. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про відвід головуючій судді Тищук Н.О., обґрунтовуючи його тим, що відмова у задоволенні заявленого нею клопотання про виклик потерпілого ОСОБА_2 , який може підтвердити відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , викликає сумніви у об`єктивності та неупередженості судді. На думку захисника, зазначені дії судді свідчать, що вона не має наміру виконати вимоги ст. 245 КУпАП, зокрема повно і об`єктивно з`ясувати обставини даної справи, що мають важливе значення для вирішення даної справи, що вказує на те, що вона прагне формально закрити розгляд справи грубо порушуючи фундаментальні засади справедливого правосуддя. У результаті сторона апелянта не лише обмежується в процесуальних правах, а фактично повністю позбавляється можливості довести правоту своєї позиції. Вважає, що розгляд апеляційної скарги у даній справі суддею Тищук Н.О. позбавить будь яких гарантій справедливості та змагальності, поставить під сумнів не лише результат цього конкретного провадження, але й підірве довіру до правосуддя в цілому.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2026 року заяву захисника Костенюк М.В. про відвід судді Тищук Н.О. розподілено судді Коломієць В.В.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено розгляд заяв про відвід судді з викликом учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід судді Тищук Н.О., апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Оскільки питання відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, то з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права – кримінального-процесуального права, а саме - статті 75 КПК України, та керуванні нею при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.
За змістом цієї норми суддя не може брати участь у провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Відповідно до статті 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.
З урахуванням обставин цієї справи та викладених у заяві захисника Костенюк М.В. аргументів, апеляційний суд вважає, що доводи захисника про неправомірність прийнятого процесуального рішення, яким відмовлено в задоволенні її клопотання, не дають жодних об`єктивних підстав вважати, що суддя не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи. Зокрема, не може бути підставою для відводу та будь-яких сумнівів у неупередженості судді те, які процесуальні рішення суддя приймає в ході розгляду справи та незгода учасників справи з цими рішеннями. Сама по собі відмова у задоволенні клопотання не є переконливим свідченням упередженості судді, а незгода учасника процесу з процесуальними діями судді повинна вирішуватися у передбаченому процесуальним законом порядку, а не шляхом заявлення відводу судді.
З урахуванням викладеного, надавши оцінку доводам заявника, щодо мотивів відводу, та з`ясувавши процесуальні аспекти розгляду справи, вважаю що заявлений відвід головуючій судді Тищук Н.О., є безпідставним, оскільки ґрунтується на особистих суб`єктивних припущеннях особи, яка подала заяву про відвід, та пов`язаний з незгодою з процесуальними діями судді при вирішенні справи. 
Таким чином, захисником Костенюк М.В. не наведено будь-яких, передбачених законом обставин та доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді Тищук Н.О.
Обставини, які виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинні ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в його неупередженості, таких обставин із заявленого клопотання не вбачається, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні заяви захисника Костенюк Марії Володимирівни про відвід судді Тищук Наталії Олексіївни від участі у розгляді апеляційної скарги  ОСОБА_1 , поданої захисником – адвокатом Костенюк Марією Володимирівною, на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць