Справа № 635/4034/24 
Провадження № 2/635/664/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючої судді - Лук`яненко С.А.,
за участю секретаря судового засідання - Пальчук Е.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №795201223 від 28.09.2021 року в розмірі 67934,20 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач – ОСОБА_1 уклали Кредитний договір №795201223 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (Додаток № 2). Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Так, відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (Додаток № 4). Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа. 
Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5HC64 28.09.2021 17:46:54 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.
Відразу після вчинених дій відповідача, 28.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 16000,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 . 
Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконав в повному обсязі. В той же час, відповідач взяті на себе обов`язки за кредитним договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість за кредитним договором №795201223. 
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - клієнт та ТОВ «Таліон Плюс» - фактор уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11). 
28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №12). При цьому інші умови договору залишилися без змін. 
31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року (Додаток №13). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №14). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
За умовами договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату та на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №162 від 30.11.2021року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 41233,40 грн., з яких 16000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 25233,40 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками. 
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, зокрема додаткову угоду №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року.
Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 67934,20 грн., з яких 16000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 51934,20 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками 
06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №795201223. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «Юніт Капітал» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 67934,20 грн. 
Отже, на момент звернення з позовом до суду відповідач - ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №795201223 від 28.09.2021 року в сумі 67934,20 гривень, з яких 1600,00 гривень – заборгованість по кредиту, 51934,00 гривень – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
24 червня 2024 року на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника відповідача – адвоката Бабій Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вказала наступне.05.06.2024 року відповідач був ознайомлений в приміщені Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою. Позовні вимоги, що зазначено в позовній заяві він визнає частково, а саме визнано те, що у 2021 році ним було отримано кредит у розмірі 16000 грн., проте не згоден з сумою несплачених відсотків за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача.
Зокрема зазначено, що позивач не навів обґрунтованого розрахунку сум, які просить стягнути з відповідача, який повинен містити відомості щодо розміру залишку непогашеного кредиту, розміру відсоткової ставки, порядку нарахованих відсотків, пені, суми коштів, які надходили в рахунок погашення заборгованості, суму використаних коштів, періоду нарахування, відомості щодо розміру простроченого зобов`язання, розмір відсоткової ставки використаний при розрахунку заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є допустимим доказом, оскільки доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Допустимими доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З урахуванням викладеного, розрахунок заборгованості не належить до первинних документів, а тому вона не є доказом з точки зору їх належності та достатності доказів позивача щодо розрахунку його вимог, які не підтверджені бухгалтерськими документами» (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року, справа №910/3033/17).
Крім того, статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно якої, споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проте, законодавцем визначені чіткі особливості щодо розміру відповідальності споживача, яка визначена у п. 2 ст. 21 ЗУ "Про споживче кредитування, а саме: у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 51 934,20 гривень, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням статті 21 Закону України «Про споживче кредитування" та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. З урахуванням наведеного, загальна сума кредиту мала становити 16 000,00 грн. (сума кредиту) + 2400,00 грн. (сума відсотків, яка не перевищує 15 % від суми простроченого платежу) = 18 400,00 грн.
Разом з тим, представник відповідача зазначає, що відповідно до Паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №795201223 від 28.09.2021 року, наданого Позивачем на підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог, умови визначені в даному паспорті діють з 28.09.2021 року по 01.10.2021 року. Також зазначено, що строк кредитування 1- 30 днів (без надання доказів на продовження зазначеного строку). В п. 1.3. договору №795201223 від 28.09.2021 року зазначено, що Кредитор надає перший транш за Договором у сумі 16 000,00 грн. одразу після укладання Договору, який має бути повернутий до 28.10.2021 року. Тобто кошти було надано строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування позикою, та кінцевим строком повернення 28.10.2021 року.
Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (пункт 54 постанови) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. За таких обставин, ураховуючи зміст пунктів 1.3 Договору, проценти за користування позикою нараховуються лише в межах 30 днів, й після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками та заборгованості за простроченими відсотками, згідно договору №795201223 від 28.09.2021 року за межами строку кредитування є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №175/4576/14 від 17 липня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, умови договорів приєднання розробляються Кредитодавцем, а тому повинні бути зрозумілі усім споживачам, доведені до їх відома, а тому Кредитодавцем має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Договір №795201223 від 28.09.2021 року Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №795201223 від 28.09.2021 року не містить відомостей про оформлення відповідачем кредиту на умовах, обумовлених у позові, тобто підстав нарахування відсотків саме у розмірі 51 934,20 гривень. Зі змісту наданих позивачем документів не вбачається і цього не зазначено в позові, яка процентна ставка була застосована до відповідача в даному випадку.
24.06.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» від представника позивача – Тараненка А.І. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечує проти тверджень представника відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. 28.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 795201223 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором, то загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 795201223 від 28.09.2021, становить – 67934,20 грн., яка складається з наступного: 16000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 51934,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 06.03.2024 - 10.04.2024. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: відповідно до п.1.9.1. договору - виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 149,65 % річних, що становить 0,41% від суми Кредиту за кожний день користування ним (відповідно до п. 1.9.). Відповідно до п. 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 596,34% річних, що становить 1,63% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. В п. 1.9.3. договору зазначено, що якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70% річних, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п 1.12.2. договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 % річних, що становить 2,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником (передбачено в п. 1.13 договору). Підтвердженням нарахування відсотків за Кредитним договором № 795201223 від 28.09.2021 є розрахунок заборгованості наданий ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", який наведений у додатку до позовної заяви. В п. 1.9.1, зазначено, що за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 149,65 % річних, що становить 0,41 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Тобто нарахування відсотків за дисконтною процентною ставкою відбувалось за наступною формулою: А – тіло кредиту, В – строк кредиту, С – відсотки в день, D – нарахування відсотків за день в грн., E – відсотки за весь строк користування в грн. E = А*В* D/100 D = Е/В · 16 000*30*0,41/100 = 1968 х 1968/30 = 65,60 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 28.09.2021– 28.10.2021 (що вбачається в розрахунку заборгованості виготовлений ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"). Водночас зазначено, що позивач погасив заборгованість від 31.10.2021 – 5,00 грн. за проценти по кредиту.
Отже, Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Також, відповідно до п. 1.12. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії на наступних умовах: п. 1.12.1. договору - зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Таким чином, нарахування відсотків відбувалось за наступною формулою: 16 000*89*2,98/100 = 42435,20 грн., 42435,20/89 = 476,80 грн. - здійснювалось нарахування процентів від 02.11.2021– 30.11.2021 (що вбачається в розрахунку заборгованості). 
Зважаючи на те, що Відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому наявні підстави для висновку про те, що позовні вимоги Позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних в справі доказів.
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно і належним чином, в матеріалах справи міститься відзив поданий представником відповідача. Будь - яких інших заяв або клопотань на адресу суду не надходило
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем – ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №795201223.
Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 16000,00 грн., строк кредиту 30 днів, за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 149,65 % річних (0,41 % в день) від суми залишку кредиту; після закінчення Дисконтного періоду за процентною ставкою 722,70% річних (1,98% в день) від суми залишку кредиту.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало свої зобов`язання за договором № 795201223 від 28.09.2021 року, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 16000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.09.2021 року.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - клієнт та ТОВ «Таліон Плюс» - фактор уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №11). 
28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №12). При цьому інші умови договору залишилися без змін. 
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року (Додаток №13). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №14). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
За умовами договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату та на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №162 від 30.11.2021року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 41233,40 грн., з яких 16000,00 – заборгованість за тілом кредиту, 41233,40 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками. 
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, зокрема додаткову угоду №2 від 03.08.2021 року та №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року.
Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 67934,20 грн., з яких 16000,00 – заборгованість за тілом кредиту, 51934,20 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками 
06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №795201223. 
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ «Юніт Капітал» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача – ОСОБА_1 на загальну суму 67934,20 грн. 
Отже, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
У відповідності до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
В той же час, в якості доказів про утворення заборгованості у відповідача за кредитним договором №795201223 від 28.09.2021 року матеріали справи не містять графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитодавцем, позивачем суду не надано.
Відтак, єдиними документами, де зазначений розмір кредитної заборгованості, є Реєстр прав вимоги №162 від 30.11.2021, в якому зазначено, що ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 795201223 від 28.09.2021 року в сумі 41233,40 гривень, з яких 16000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 25233,40 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками, Реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023, в якому зазначено, що ТОВ "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором в сумі 67934,20 гривень, з яких 16000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 51934,20 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками, Реєстр боржників до Договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 року, в якому зазначено, що ТОВ "Юніт Капітал" набуло право вимоги до відповідача в сумі 67934,20 гривень, а також долучено розрахунок заборгованості відносно відповідача, складений ТОВ «Таліон Плюс», який є правонаступником первісного кредитодавця.
Проте, суд вважає, що зазначені документи не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки вказані документи не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, за кредитним договором №795201223 від 28.09.2021. 
Передача боргу за договором відступлення на певну суму не підтверджує обґрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-яких інших доказів його наявності.
Вказане позбавляє суд можливості встановити достовірність відомостей щодо наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 322104685 від 16.03.2020.
Позивач не надав суду детальний розрахунок заявленої суми заборгованості, з якого було б можливо зробити висновок про період утворення заборгованості, встановити, чи сплачувались взагалі кошти відповідачем та в яких сумах, за які періоди, в якому розмірі, та на які суми боргу нараховувались відсотки за користування кредитом.
Без надання детального розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
До аналогічного висновку щодо необхідності доведення позивачем розміру заборгованості дійшов Верховний Суд у постановах від 27.03.2019 у справі №334/1746/15-ц, від 01.02.2023 у справі №199/7014/20.
Надані позивачем документи лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір.
В той же час, представником відповідача надано відзив, в якому зазначено, що позивач визнає те, що у 2021 році ним було дійсно отримано кредит у розмірі 16000 грн.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено докази, наявні у матеріалах цивільної справи.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд дійшов до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит суд вважає необґрунтованими та недоведеними.
Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити позов частково і стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16000,00 гривень.
Враховуючи те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 2195,51 грн., виходячи з розрахунку: 16000,00 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 100% / 67934,20 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 23,5%; 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 23,5% / 100% = 569,22 грн.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). 
Так як, дану позовну заяву задоволено на 23,5%, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір сума витрат на правову допомогу в сумі 1175,00 грн. (5000,00 * 23,5%)
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Керуючись ст.ст.4, 10-13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №795201223 від 28.09.2021 у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору в сумі 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 20 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на правову допомогу в сумі 1175 (одна тисяча сто сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи. 
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4,-А, оф. 10;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя С.А.Лук`яненко