30.04.2026 Справа № 756/638/26

Справа пр. № 2/756/3643/26
ун. № 756/638/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
30 квітня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:

У січні 2026 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 березня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту
№ 8879372, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" надало позичальниці
 ОСОБА_1 кредит у сумі 10200,00 грн на строк 360 днів. Періодичність сплати процентів - кожні 30 днів. 21 березня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до вказаного кредитного договору, згідно з якою сторони погодили збільшення суми кредиту на 2000,00 грн до 12200,00 грн.
Відповідачка не дотримувалась умов кредитного договору, своєчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним.
Заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від
21 березня 2025 року № 8879372 становить 32940,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 12200,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 14640,00 грн, пеня та штрафи у сумі 6100,00 грн.
За договором факторингу від 13 листопада 2025 року № 13112025 ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги до позичальниці ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 позивачеві.
16 березня 2025 року між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 181663, згідно з умовами якого ТОВ "Сіроко Фінанс" надало позичальниці ОСОБА_1 позику у сумі 7500,00 грн на строк 15 днів до 30 березня 2025 року.
Відповідачка належним чином не виконувала умови договору позики, допустила заборгованість за позикою у сумі 7500,00 грн, процентами за користування нею у сумі 225,00 грн, комісією у сумі 618,75 грн, пенею у сумі 15000,00 грн, а всього - 23343,75 грн.
26 серпня 2025 року на підставі договору факторингу № 26082025 ТОВ "Сіроко Фінанс" відступило право вимоги до позичальниці ОСОБА_1 за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".
За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 у сумі 32940,00 грн, заборгованість за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 у сумі 23343,75 грн, а також присудити з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Указана ухвала судді була надіслана відповідачці за адресою, за якою зареєстроване її місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 17 березня2026 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання.
Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачці 17березня 2026 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 14 лютого 2024 року у справі
№ 752/5040/19).
У строк, визначений ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від
23 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду не подала.
За положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитних договорів, договорів позики в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Судом з`ясовано, що 21 березня 2025 року ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про надання споживчого кредиту № 8879372 та додаткову угоду до вказаного договору, за умовами яких ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалось надати позичальниці ОСОБА_1 кредит у загальній сумі 12200,00 грн на строк 360 днів. 
16 березня 2025 року ТОВ "Сіроко Фінанс" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 181663, згідно з яким ТОВ "Сіроко Фінанс" зобов`язалось надати ОСОБА_1 позику у сумі 7500,00 грн на строк 15 днів до 30 березня 2025 року.
Оскільки ці договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такі договори не були б укладені. 
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня
2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від
01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі
№ 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ТОВ "Авентус Україна" виконало умови договору про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі
12200,00 грн, що підтверджується листом-відповіддю ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" від 17 листопада 2025 року вих. № 7/17917 (а. с. 22).
ТОВ "Сіроко Фінанс" також виконало зобов`язання за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 щодо надання позичальниці ОСОБА_1 позики у сумі 7500,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" від 01 вересня 2025 року вих. № КД-000048003 (а. с. 43).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позичальниця ОСОБА_1 не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустила заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від
21 березня 2025 року № 8879372, зокрема за тілом кредиту у сумі 12200,00 грн.
Також ОСОБА_1 неналежно виконала зобов`язання за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 щодо повернення позики у термін до 30 березня 2025 року. Заборгованість за позикою становить 7500,00 грн.
За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до пп. 1.5.1 п. 1.5, пп. 1.7.1 п. 1.7 договору про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 процентна ставка є фіксованою, її розмір становить 1,0 % від суми кредиту та нараховується за кожен день користування кредитом.
Згідно п. 2.3 договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 фіксована процентна ставка становила 0,01 % від суми позики, що нараховується на залишок суми позики за кожен день користування нею.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зважаючи на те, що договір про надання споживчого кредиту № 8879372 укладено
21 березня 2025 року, а договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 181663 - 16 березня 2025 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. 
Розмір процентної ставки за вказаними договорами не перевищує максимального розміру, встановленого у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".
Сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372, становить 14640,00 грн.
Сума процентів за користування позикою, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663, становить 225,00 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку чи іншій кредитній установі встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (кредитною установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості кредитодавця як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо сплати комісії, так і в подальшому нараховувати її та вимагати її сплати позичальником (у тому числі і в судовому порядку).
Відповідно до п. 2.4 договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 комісія за надання позики становить 11,11 % від суми позики, що складає 833,25 грн. 
Комісія не була прихованою, позичальниця ОСОБА_1 ознайомилася і погодилася з її розміром підписуючи кредитний договір, та в подальшому не оспорювала її в судовому порядку.
Сума комісії, яку не сплатила відповідачка за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663, становить 833,25 грн.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.
Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно пп. 6.4.1, 6.4.2 п. 6.4 договору про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом. Споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 918,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 204,00 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. 
П. 18 договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від
16 березня 2025 року № 181663 передбачено, що у разі невиконання позичальником умов цього договору (неповернення у встановлені умовами договору строки суми позики), у випадку коли сума позики, зазначена в п.2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню у розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про споживче кредитування" та іншими актами законодавства. 
Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
На договір про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 та договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня
2025 року № 181663 розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (постанови Верховного Суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22, від 21 січня 2025 року в справі № 751/3052/23).
Отже, пеня та штраф за вказаними вище договорами стягненню не підлягає.
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту
від 21 березня 2025 року № 8879372 становить 26840,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 12200,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 14640,00 грн; заборгованість договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 становить 8343,75 грн, що складається з заборгованості за позикою у сумі 7500,00 грн, процентами за користування нею у сумі 225,00 грн, комісії за надання позики у сумі 618,75 грн.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
13 листопада 2025 року на підставі договору факторингу № 13112025 ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги до позичальниці ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 № 8879372 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".
За договором факторингу від 26 серпня 2025 року № 26082025 ТОВ "Сіроко Фінанс" відступило право вимоги до позичальниці ОСОБА_1 за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".
З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованістьза договором про надання споживчого кредиту
від 21 березня 2025 року № 8879372 у сумі 26840,00 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 12200,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 14640,00 грн; заборгованість за договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року № 181663 у сумі 8343,75 грн, що складається з заборгованості за позикою у сумі 7500,00 грн, процентами за користування нею у сумі 225,00 грн, комісії за надання позики у сумі 618,75 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1892,84 грн ((26840,00 грн. + 8343,75 грн) / 56283,75 грн х 3028,00 грн = 1892,84 грн).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 553, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054-10561 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 2681 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35625014) заборгованістьза договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 8879372 у сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 12200 (дванадцять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок, процентів за користування кредитом у сумі 14640 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35625014) заборгованістьза договором позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 16 березня 2025 року
№ 181663 у сумі 8343 (вісім тисяч триста сорок три) гривні 75 (сімдесят п`ять) копійок, що складається з заборгованості за позикою у сумі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок, процентів за користування позикою у сумі 225 (двісті двадцять п`ять) гривень 00 (нуль) копійок, комісії за надання позики у сумі 618 (шістсот вісімнадцять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 35625014) судовий збір у сумі 1892 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві) гривні 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Тарас АНДРЕЙЧУК