ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18072/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Юрко І.В., Білак С.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/18072/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення яке оформлено відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) про відмову у перерахунку пенсії від 29.01.2025 року позивачу;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 07.01.2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року позовні вимоги задоволено, а саме, суд:
- визнав протиправним та скасував рішення яке оформлено відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії від 29.01.2025 року ОСОБА_1 ;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.01.2025 року з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479»;
- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в пенсійній справі позивача наявна довідка про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 по 31.12.1995, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479». Вищезазначена довідка не врахована при призначенні пенсії, оскільки не підтверджена первинними документами. Здійснити перевірку достовірності та обгрунтованості видачі даної довідки не можливо, оскільки підприємство знаходиться в населеному пункті, який відноситься до територій, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2025 складає 2980,00 грн, у тому числі: 1483,69 грн – основний розмір пенсії (4111,88 грн х 0,36083); 10,74 – доплата за 1 рік понаднормового стажу; 170,82 грн – додаткова пенсія ліквідаторам 2 категорії ЧАЕС; 695,75 – доплата до мінімальної пенсійної виплати (2361,00 грн); 619,00 – доплата особам, яким не виповнилось 70 років. Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діє в межах повноважень, згідно діючого законодавства.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
07.01.2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479».
29.01.2025 листом відповідач повідомив позивача, що в пенсійній справі наявна довідка про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479», проте не врахована при призначенні пенсії, оскільки не підтверджена первинними документами. Здійснити перевірку достовірності та обґрунтованості видачі даної довідки не можливо, оскільки підприємство знаходиться в населеному пункті, який відноситься до територій, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано довідку про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479».
Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстнції, враховуючи наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Згідно з частиною 2 статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV (далі - Порядок №22-1).
Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Підпунктом 3 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку №22-1 до 30.03.2021 передбачалось, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1, яка набрала законної сили 30.03.2021, у п.п.3 п.2.1 Розділу ІІ Порядку № 22-1 змінено слова «додаток 1» на «додаток 5».
За результатом аналізу додатків до Порядку № 22-1, судом встановлено, що зміст довідки про заробітну плату для обчислення пенсії не змінювався.
З матеріалів справи слідує, що відповідачем під час розрахунку розміру пенсії не було враховано довідку про заробіток для обчислення пенсії №01/163 від 30.05.2014 за період стажу з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року, яка видана ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479».
Вказана довідка видана на підставі особових рахунків за 1991-1995 роки.
Відповідач в обґрунтування неврахування вказаної довідки зазначив, що здійснити перевірку достовірності та обгрунтованості видачі цієї довідки не можливо, оскільки підприємство знаходиться в населеному пункті, який відноситься до територій, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Колегія суддів вважає таку позицію відповідача безпідставною, з огляду на наступне.
Верховним Судом сформовано правовий висновок, викладений у постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17, згідно якої посилання пенсійного органу на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставними. Оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача відсутні.
В подальшому Верховний Суд у постановах від 03.06.2021 у справі №127/8001/17, від 24.06.2021 у справі №233/179/17, від 14.07.2021 у справі №398/932/16-а та від 26.10.2022 у справі №808/1735/18 не знайшов підстав для відступу від правових висновків, викладених в постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17.
Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17.
Подібних висновків дійшов також Верховний Суд у постановах від 22.10.2018 у справі №235/2357/17, від 09.08.2019 у справі №229/954/17, від 31.10.2019 у справі №711/10426/16-а, від 18.03.2020 у справі №243/6299/17, від 08.04.2020 №428/4816/17.
Суд в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду та зазначає, що оскільки довідка №01/163 від 30.05.2014 містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача відсутні.
Суд зазначає, що не вчинення, неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у даному випадку проведення перевірки достовірності відомостей, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18.
Таким чином перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні / перерахунку пенсії.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з врахуванням відомостей довідки №01/163 від 30.05.2014, виданої ВАТ «Докучаєвське автотранспортне підприємство 11479», а тому рішення від 29.01.2025 підлягає скасуванню.
При цьому, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Інші доводи суду першої інстанції не покладені в основу незгоди з рішенням суду першої інстанції, що викладені в апеляційній скарзі, а тому суд апеляційної інстанції не надає їм правову оцінку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/18072/25 – залишити без задоволення
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/18072/25- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак