П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/7961/26	

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,
повний текст судового рішення
складено 08.05.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУПФ) та просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУПФ щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення №10 від 19.02.2026 року, направленої Управлінням Служби безпеки України в Херсонській області (далі – УСБУ) 20.02.2026 року на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/23030/25 від 09.02.2026 року до ГУПФ для перерахунку з 01.07.2025 року;
- зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії та виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення №10 від 19.02.2026 року з 01.07.2025 року у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення з урахуванням доплат та підвищень та індексації згідно п.1 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року у розмірі встановленого коефіцієнту збільшення 1.115 який має бути врахований при перерахунку так і доплати в розмірі 2000 грн. згідно Постанови КМУ №713 від 14.01.2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом визначеними ст.46 Закону України “Про державний Бюджет України на 2025 рік», Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року, обмежень, зазначених в п.3 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року та п.6 Прикінцевих положень ЗУ “Про державний бюджет України на 2025 рік», яким надано право КМУ встановлювати такі обмеження без врахування вимог ст.64 Закону України №2262-ХІІ та ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV та положень п.4-7 Порядку здійснення з бюджету ПФУ видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного утримання суддям у відставці, призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, затвердженого Постановою КМУ №821 від 14.07.2025 року, а саме: основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі: (82894,70 х 80%) 66315,76 грн., з урахуванням індексації: 73942,07 грн., з урахуванням доплати: 75942,07, базовий розмір пенсії (82894,70 х 80%) 66315,76 грн., індексація базового ОСНП 2025 ( 66315,76 *0,1150) : 7626,31, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000.00. Підсумок пнсії (з надбавками): 75942,07 грн; 
- визнати протиправними дії ГУПФ щодо застосування обмежень як розміру пенсії так і індексації станом на 01.03.2026 року, визначених ст.30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік”, Постановою КМУ №1778 від 30.12.2025 року, Постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року, п.3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року, п.5 Прикінцевих положень Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік”, які надалі право КМУ в порушення вимог ст.64 Закону України №2262-ХІІ та ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV застосовувати нарахування пенсії на 2026 рік та індексації у порядку та розмірах, встановлених КМУ ніж визначених ст.64 Закону України №2262-ХІІ та ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV, що прямо заборонено ст.1-1 Закону України №2262-ХІІ, ч.3 ст.4, ч.2 ст.5 Закону України №1058-IV та протирічать вимогам ч,2 ст,6, ст.8, ч.5 ст.17, ч.2 ст.19, ст.22, ст.46, ст.68, п.6 ст.92, ст.129-1 Конституції України та з урахуванням вимог ч.4 ст.7 КАСУ та ст.98 Закону України “Про конституційний Суд України” є протиправними;
- зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення №10 від 19.02.2026 року з 01.03.2026 року у розмірі 80% від розміру грошового забезпечення з урахуванням доплат та підвищень та індексації згідно п.1 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року у розмірі встановленого коефіцієнту збільшення 1.115, який має бути врахований при перерахунку так і доплати в розмірі 2000 грн. згідно Постанови КМУ №713 від 14.01.2021 року без обмеження пенсії максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом визначеними ст.46 Закону України “Про державний Бюджет України на 2025 рік», Постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року, Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року, обмежень, зазначених в п.3 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року та п.6 Прикінцевих положень ЗУ “Про державний бюджет України на 2025 рік», яким надано право КМУ встановлювати такі обмеження без врахування вимог ст.64 Закону України №2262-ХІІ та ч.2 ст.42 Закону України №1058-IV та положень п.4-7 Порядку здійснення з бюджету ПФУ видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного утримання суддям у відставці, призначених (перерахованих) на виконання судових рішень” затвердженої постановою КМУ №821 від 14.07.2025 року , а саме: основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі: (82894,70 х 80%) 66315,76 грн індексація базового ОСНП 2025 (66315,76 *0,1150) : 7626,31 грн, індексація базового ОСНП 2026 (73942,07*0,1210): 8947,00 грн, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000.00. Підсумок пенсії (з надбавками):84889,06 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФ щодо відмови в здійснені ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.07.2025 року на підставі довідки УСБУ в Херсонській області №10 від 19.02.2026 року, виданої станом на 18.06.2025 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі Закон №2262-ХІІ) та положень Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі Постанова №704).
Зобов`язано ГУПФ з 01.07.2025 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки УСБУ в Херсонській області №10 від 19.02.2026 року, виданої станом на 18.06.2025 року у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону №2262-XІІ та положень Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії ГУПФ щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% при проведенні перерахунку пенсії з 01.07.2025 року та з 01.03.2026 року.
Зобов`язано ГУПФ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01.07.2025 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Визнано протиправними дії ГУПФ щодо перерахунку, нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 року із застосуванням Постанови КМУ від 14.07.2025 №821 та обмеженням її максимальним розміром із застосуванням коефіцієнтів, передбачених Постановою КМУ №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”.
Зобов`язано ГУПФ провести ОСОБА_1 з 01.01.2026 року перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром та без застосування положень і обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановами КМУ №821 від 14.07.2025 року та №1778 від 30.12.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи, а саме з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію відповідно до положень Закону №2262-ХІІ.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року у справі №420/23030/25 УСБУ було виготовлено оновлену довідку №10 від 19.02.2026 року про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025 року для проведення перерахунку з 01.07.2025 року.
Позивач 12.03.2026 року звернувся зі скаргою до ГУПФ, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №10 від 19.02.2026 року станом на 18.06.2025 року та рішення Одеського окружного адміністративного суду в справі №42023050/25 від 09.02.2026 року.
Згідно відомості про розрахунок пенсії позивача з 01.05.2025 року зазначено основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення – 22972,62 грн., підсумок пенсії (з надбавками) 32688,79 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії розмір склав 31188,79 грн. та пониження суми згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року – 26828,04 грн.
Відповідно до відомості про розрахунок пенсії позивача з 01.07.2025 року зазначено основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення – 40222,52 грн., підсумок пенсії (з надбавками) 45222,52 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії розмір склав 38743,68 грн. та пониження суми згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року – 29094,50 грн.
ГУПФ здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2026 року, згідно якого основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення склав 40222,52 грн., підсумок пенсії (з надбавками) 47817,52 грн., та з урахуванням максимального розміру пенсії після застосування понижуючого коефіцієнту згідно Постанови КМУ “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану” №1778 від 30.12.2025 року, розмір пенсії склав 30826,10 грн.
Згідно з довідкою про доходи №1982269690193920 від 21.03.2026 року, виданою засобами автоматизованих систем ПФУ, загальна сума нарахованої пенсії позивача за період з 01.07.2025 по 28.02.2026 становить 161706,02 грн. Зокрема, у липні-жовтні та грудні 2025 року щомісячний розмір виплат складав 20121,03 грн, у листопаді 2025 року - 18893,35 грн, а у січні та лютому 2026 року суми становили 21228,76 грн та 20978,76 грн відповідно, відомості що підтверджують фактичний розмір отриманого пенсійного забезпечення та динаміку нарахувань у межах спірного періоду, що підтверджує застосування Постанови КМУ №821 від 14.07.2025 року “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”.
Не погоджуючись з вищевказаними перерахунками, вважаючи бездіяльність ГУПФ щодо нездійснення перерахунку пенсії за наданою довідкою, обмеження пенсії максимальним розміром та застосування Постанови КМУ №821 від 14.07.2025 року, Постанови КМУ “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану” №1778 від 30.12.2025 року, такими, що порушують конституційні права позивача, останній звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що отримавши від УСБУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача, відповідач повинен був провести перерахунок пенсії позивача. Оскільки такий перерахунок проведений не був, суд дійшов висновку, що відповідач допустив бездіяльність.
Суд дійшов висновку, що застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови КМУ, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема Постанови №1788 та обмеження такої пенсії максимальним розміром, є протиправним.
Також суд зазначив, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач має застосовувати норму, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом №2262-ХІІ.
За змістом частин першої і третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
При цьому, колегія суддів вважає за можливим зазначити, що Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, затверджений Постановою КМУ від 13 лютого 2008 року №45.
При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1.
Згідно п.23 Порядку №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.
Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі № 21-484а13, від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ГУ ПФУ після одержання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 18.06.2025 року, зобов`язане було перерахувати йому пенсію починаючи з 01.07.2025 року, тобто з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникли підстави для перерахунку пенсії.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Тобто, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Абзацом третім преамбули Закону №2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
За змістом частин першої і третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” від 3 грудня 2025 року № 4695-IX установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону №2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищезазначеної статті, КМУ прийнята Постанова №1778, пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема, відповідно Закону №2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Для осіб, які отримують пенсії (пенсійні виплати) у розмірі, визначеному в абзаці першому цього пункту, та мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас пунктом 2 вищезазначеної Постанови установлено, що у період воєнного стану у 2026 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.
Таким чином, Законом України "Про Державний бюджету України на 2026 рік" та Постановою КМУ №1778 установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-ХІІ, що прямо заборонено частиною третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ.
Закон №4695-IX та Постанова №1778 фактично змінили умови та норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, без унесення відповідних змін до Закону №2262-ХІІ та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що порушує соціальну гарантію гідного пенсійного забезпечення таких осіб, які встановлені Законом №2262-ХІІ.
Колегія суддів наголошує, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті Закону №2262-ХІІ, які у часі прийняті раніше та мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону № 4695-IX.
У рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та від 30 листопада 2010 року №22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Тож, у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.
Оскільки Законом №2262-ХІІ, як спеціальним законом, і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у спосіб застосування до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону №4059-ІХ та Постанови №1778.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 року за №4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.
Додатково колегія суддів враховує, що п.1 Постанови №1788 встановлює обмеження розміру пенсій, зокрема призначених за Законом №2262, ідентичні тим, які визначались у 2025 році положеннями п.1 Постанови КМУ №1.
В свою чергу, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №320/2229/25, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили 09 грудня 2025 року, визнано протиправним та нечинним абзац 1 пункту 1 Постанови КМУ №1 від 03 січня 2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині його застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Крім того, розглянувши касаційну скаргу у справі № 120/1081/25, спір у якій виник у правовідносинах, які є подібними до тих, що й у справі яка розглядається, тільки за 2025 рік, Верховний Суд сформував висновок, згідно якого застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII , положень статті 46 Закону №4059-IX та Постанови КМУ №1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний нараховувати і виплачувати позивачу з 01.01.2026 року пенсію без застосування обмежувальних коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених Постановою №1788.
Щодо відсоткового значення розміру пенсій, суд 1-ї інстанції вірно зазначив, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Так, з урахуванням того, що пенсія позивачу була встановлена саме в розмірі 80% грошового забезпечення, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії саме у такому розмірі.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Г.В. Семенюк