ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/256/26 

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрнафта-Постач”, м. Київ
до відповідача Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України, с. Велика Бакта, Берегівський район, Закарпатська область
про стягнення суми 561 290,91 грн
Суддя Ремецькі О.Ф.
За участю представників: не викликались

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 561 290,91 грн, з яких 529 200,00 грн боргу за поставлений товар, 29 259,69 грн пені та 2831,22 грн трьох відсотків річних, посилаючись на порушення відповідачем умов Договору про закупівлю товару від 26.11.2025 № 26/11/25 та положень ст. 525, 526, 611, 664, 689, 712 Цивільного кодексу України.
Ухвалою суду від 12.03.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Вказана ухвала суду від 12.03.2026 р. була надіслана відповідачу через засоби підсистеми «Електронний Суд» 12.03.2026 р. та як вбачається з довідки про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету відповідача 12.03.2026 р.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача
ТОВ «УКРНАФТА-ПОСТАЧ» на виконання положень укладеного між Сторонами Договору було поставлено Покупцю товар об`ємом 10 000 л на суму 529 200,00 грн.
Оскільки покупець не провів оплату отриманого товару, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми 561 290,91 грн, з яких 529 200,00 грн боргу за поставлений товар, 29 259,69 грн пені та 2831,22 грн трьох відсотків річних.

Позиція відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.
Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Між товариством з обмеженою відповідальністю «УКРНАФТА-ПОСТАЧ» (далі – Постачальник, Позивач) та Інститутом аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України (далі – Покупець, Відповідач) було укладено договір про закупівлю від 26.11.2025 26/11/25 (далі - Договір), за яким Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару ДК 021:2015 код 09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Паливо дизельне ДК 021:2015: 09134200-9) (далі – Товар) на загальну суму 529 200,00 гривень в т.ч. ПДВ 88 200,00 гривень.
Сума цього Договору становить: 529 200 гри 00 коп. (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч двісті грн 00 коп.) з ПДВ., у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20% - 88 200 грн 00 коп. (вісімдесят вісім тисяч двісті грн 00коп. (п. 3.1 Договору).
Оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі на підставі видаткової накладної Постачальника, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, на умовах відстрочки платежу на протязі не менше 20 календарних днів з дня фактичної передачі талонів (бланків-дозволів) на товар, що підтверджується датою підписання видаткової накладної на товар. При цьому, моментом виконання зобов`язань Замовника по оплаті Товару вважається момент поступлення грошових коштів на розрахунковий рахунок Учасника (п. 4.1 Договору).
У разі порушення Замовником строку оплати, визначеного п. 4.1. Договору, Замовник сплачує Учаснику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми поставленого по накладній/акту товару, за кожний день затримки оплати, за весь період прострочення. Сплата пені та/або штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання взятих на себе зобов`язань по даному Договору (п. 7.2.1 Договору).
Цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2025 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 10.1 Договору).
З видаткових накладних на поставку товару (№ ОТРК-00023910 від 26.11.2025 та № ОТРК-00024935 від 08.12.2025) вбачається, що покупцем було прийнято, а постачальником було поставлено палива на загальну суму 529 200 гривень.
Таким чином, кінцевий строк для оплати за поставлений Товар сплив 16.12.2025 та 29.12.2025 відповідно.
Оскільки покупець не провів оплату отриманого товару, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача суми 561 290,91 грн, з яких 529 200,00 грн боргу за поставлений товар, 29 259,69 грн пені та 2831,22 грн трьох відсотків річних.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України визначено форму та зміст позовної заяви та передбачено, що позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.
Реалізуючи встановлене статтею 55 Конституції України та статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).
Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача суми 529 200,00 грн вартості поставленого та не оплаченого товару та штрафних санкцій. 
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Судом встановлено, що на виконання Договору 26.11.2025 26/11/25, Позивачем було здійснено поставку та передано у власність Відповідачу товар, (видаткові накладні на поставку товару № ОТРК-00023910 від 26.11.2025 та № ОТРК-00024935 від 08.12.2025 ) на загальну суму 529 200 гривень.
Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання Відповідачем обов`язку з оплати товару та ним не надано суду жодних доказів у спростування цього.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача про стягнення суми 529 200,00 грн, є обґрунтованими та правомірними.
Щодо пені та 3% річних.
Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем строків здійснення оплати за договором. 
З огляду на прострочення відповідачем строку оплати за товар, позивачем, заявлено позовні вимоги про стягнення 29 259,69 грн пені та 2831,22 грн трьох відсотків річних.
Згідно ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Відповідно до ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів в повному обсязі не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.
Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У разі порушення Замовником строку оплати, визначеного п. 4.1. Договору, Замовник сплачує Учаснику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми поставленого по накладній/акту товару, за кожний день затримки оплати, за весь період прострочення. Сплата пені та/або штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання взятих на себе зобов`язань по даному Договору (п. 7.2.1 Договору).
Суд перевіривши розрахунок пені, нарахований позивачем по видатковій накладній № ОТРК-00023910 від 26.11.2025 на суму 370 440,00 грн з 16.12.2025 суму 21 708,80 грн пені та по видатковій накладній № ОТРК-00024935 від 08.12.2025 на суму 158 760,00 грн з 29.12.2025 суму 7 550,89 грн пені, зазначає що він є правильним, а тому зазначена позовна вимога підлягає задоволенню.
Згідно з поданим позивачем розрахунком, за прострочення оплати ним нараховано по видатковій накладній № ОТРК-00023910 від 26.11.2025 суму 2 100,85 грн відсотків річних та по видатковій накладній № ОТРК-00024935 від 08.12.2025 суму 730, 37 грн відсотків річних.
З огляду на наведене, суд, перевіривши правильність нарахування заявленої до стягнення суми 2 831,22 грн 3% річних встановив, що така нарахована арифметично вірно.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

ВИСНОВКИ СУДУ
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрнафта-Постач”, м. Київ до відповідача Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України, с. Велика Бакта, Берегівський район, Закарпатська область про стягнення суми 561 290,91 грн підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області

ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ІНСТИТУТУ АГРАРНИХ РЕСУРСІВ ТА РЕГІОНАЛЬНОГО РОЗВИТКУ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ (90252, Закарпатська обл., Берегівський р-н, село Велика Бакта, Проспект Свободи, будинок 17, код ЄДРПОУ 00729391) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНАФТА-ПОСТАЧ» (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, код ЄДРПОУ - 43012009) суму 561 290,91 грн (п`ятсот шістдесят одну тисячу двісті дев`яносто гривень 91 коп.) в т.ч. 529 200,00 грн боргу за поставлений товар, 29 259,69 грн пені та 2 831,22 грн трьох відсотків річних, а також суму 6 735,49 грн (шість тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 49 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.05.2026.

Суддя О. Ф. Ремецькі