Справа №639/1320/26
Провадження №2/639/1150/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста Харкова
в складі: головуючого - судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря судового засідання – Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява від Акціонерного товариства «Кредобанк», подана його представником до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором №ПКК/73413 від 03.03.2021 у розмірі 30501,09 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 03 березня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № ППК/73413, за умовами якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02 січня 2026 року виникла заборгованість за Кредитним договором 30 501,09 грн., яка складається з: тіла кредиту – 13 149,73 грн.; відсотків – 17351,36 грн.
У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 26.02.2026 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.
Представник позивача Матула В.Ю., яка діє на підставі довіреності №14105 від 04.12.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. 
Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 13.05.2026 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Суд встановив, що 03 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Кредобанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву № 73413 на отримання ліміту по кредитній картці, із зазначенням бажаної суми кредиту 14000 гривень, строком на 36 місяців, процентна ставка 30%. У заяві Відповідач вказав особисті дані: відомості про місце проживання, сімейний стан, інформацію про зайнятість, а також доходи та витрати. Підписуючи анкету-заяву, Відповідач підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлений та примірник Пам`ятки отримав (а.с. 9).
Шляхом підписання Додатку про відкриття кредитної лінії № ППК/73413 до Заяви-Договору № 2625701851179/980/РК від 03 березня 2021 року банк зобов`язався в межах ліміту кредитування відкрити клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти, згідно з Додатком, Правилами ФО та Тарифами, а Клієнт зобов`язався повернути Кредит сплатити проценти та інші платежі. Сторони договору погодили такі умови кредитування: максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн; термін (строк) кредитної лінії – до 02 березня 2024 включно; процентна ставка фіксована та становить 30% річних з дати укладення цього договору, крім періоду, вказаного у п.1.3.2.3.2.2. цього додатку до дати повернення кредиту у повному обсязі. Пунктом 1.3.2.3.2.2 визначено, що у разі погашення повного кредиту не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (пільговий період), процентна ставка становить 0,00001% річних, при цьому пільговий період не може перевищувати 62 календарних днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 37,38% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 240500,00 грн. Видача кредиту за кредитним договором здійснюється банком в межах поточного ліміту кредитної лінії безготівковим шляхом з позичкового рахунку на поточний рахунок клієнта, на якому встановлений поточний ліміт кредитної лінії під час ініціювання клієнтом видаткової операції, якщо сума видаткової операції перевищує залишок власних коштів клієнта на поточному рахунку. Клієнт, шляхом підписання цього додатку, надає пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру поточного ліміту кредитної лінії, встановленого банком та повідомленого клієнту. Клієнт не пізніше останнього кожного календарного місяця, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому виникла кредитна заборгованість, зобов`язується здійснювати погашення кредиту в сумі 5% від розміру фактичної заборгованості за кредитом станом на кінець попереднього календарного місяця (мінімальний платіж), а також сплачувати банку нараховані проценти, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором або Тарифами. Клієнт безвідклично доручає банку здійснювати договірне списання з поточного рахунку коштів. Банк має право збільшувати або зменшувати розмір поточного ліміту кредитної лінії упродовж строку дії кредитного договору; продовжити строк кредитної лінії (а.с.11).
Також ОСОБА_2 03.03.2021 підписала власноручно паспорт споживчого кредиту АТ «Кредобанк», який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту тощо (а.с.12).
АТ «Кредобанк» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу рахунок U933253650000002203400089143 у гривні, надавши можливість користуватися кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 04.03.2021 по 02.01.2026 (а.с.21-165).
12.11.2025 Банк направив відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість в розмірі 29545,43 грн (а.с.165, 166).
Відповідно до складеного позивачем розрахунку за договором кредиту № ПКК/73413 від 03.03.2021, станом на 02.01.2026 у ОСОБА_1 наявна заборгованість у сумі 30501,09 грн, з яких: 13149,73 грн – тіло кредиту, 17351,36 грн – відсотки (а.с.176).
Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами на підтвердження наявності заборгованості та на підтвердження отримання відповідачем кредитної картки, оскільки здійснення наведених вище операцій по рахунку без кредитної картки є не можливим.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Кредобанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд встановив, що позивач належними, допустимими та достовірними доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема факт укладення між сторонами кредитного договору № ПКК/27845 від 28.08.2020; належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором та неналежне виконання своїх зобов`язань відповідачем.
Водночас, суд не може погодитися із визначеним позивачем розміром заборгованості по відсоткам за договором з огляду на таке.
Як встановив суд, сторони у п. 1.3.2.2. кредитного договору погодили термін (строк) кредитування (кредитної лінії), а саме до 02.03.2024 включно.
З наданого розрахунку суд вбачає, що відсотки за користування кредитними коштами нараховані за відсотковою ставкою 30% річних (що передбачено умовами договору), за період з 03.03.2021 по 01.12.2025 включно.
Пуктом 1.3.2.9.4 Договору визначено, що Банк має право продовжити строк кредитної лінії, визначений п. 1.3.2.2 цього договору – відповідно до. П. 1.5 глави 41 Правил ФО.
Проте позивач не надавав доказів, що строк (термін) кредитної лінії був продовжений банком та сторони погодили збільшення строку кредитування, зокрема не надано правила ФО, що унеможливлює встановити за яких умов на який період може бути продожено строк кредитування, та що такі умови надання права банку були доведені до споживача та погоджені ним.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Отже, після спливу строку (терміну) кредитної лінії, а саме з 03.03.2024 банк не мав права нараховувати передбачені договором.
Суд зазначає, що АТ «Кредобанк» також позбавлене права нараховувати проценти згідно зі ст. 625 ЦК України, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.
За відсутності погодження іншого строку кредитування, ніж визначеного у договорі, Правил обслуговування клієнтів, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації за кредитом.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 02.03.2022 року. 
На підставі зазначеного, суд також не вбачає підстав до стягнння заборгованості за відсотками за період з 02.03.2022 по 01.12.2025.
Згідно наданого розрахунку позивачем станом на 29.02.2022 до закінчення строку кредитної лінії, існувала заборгованість за кредитом, 5016,48 грн поточна + 8133,25 прострочена, та відсотки за щомісячними нарахуваннями в загальному розмірі 6272,32 грн.
Також вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 в рахунок сплати заборгованості сплачено коштів на загальну суму 2203,26 грн., таким чином сума за відсотками складає 4070,06 грн. (6273,32 -2203,26). 
Враховуючи наведене, суд вважає частково доведені та обґрунтовані позовні вимоги в загальному розмірі 17219,79 грн., з яких 13149,73 заборгованість за тілом, 4070,06 грн. заборгованість за відстоками.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах – учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Також АТ «Кредобанк» за подання позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.1).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 56,46%, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Кредобанк» у сумі 1503,19 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд – 

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором № ПКК/73413 від 03.03.2021 у розмірі 17219 (сімнадцять тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 79 копійок, з яких: тіло кредиту – 13149,73 грн., відсотки – 4070,06 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 503 (одна тисяча п`ятсот три) гривні 19 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Найменування учасників справи: 
Позивач: Акціонерного товариства «Кредобанк», юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сазарова, буд. 78, ЄДРПОУ: 09807862;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повне рішення складено 13.05.2026.

Суддя       С.О. Рубіжний