Справа № 298/450/26
Номер провадження 1-кп/298/33/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , 
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026078070000011 від 24.03.2026, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, Свалявського району, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, востаннє вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт. 
13 січня 2026 року ОСОБА_3 поставлено на облік в Ужгородському районному секторі № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, як особу, засуджену до покарання у виді громадських робіт, та ознайомлено з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання, а також за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Також ОСОБА_3 було видане направлення до КП «Комунал-Сервіс» Великоберзнянської селищної ради № 213/39/2/1-2026 від 10.03.2026 для відбування покарання, за отримання якого він особисто підписався.
Крім цього, засуджений ОСОБА_3 відповідно до цього направлення зобов`язався приступити до відбування громадських робіт з 12 березня 2026 року. В подальшому начальником КП «Комунал-Сервіс» Великоберезнянської селищної ради винесено наказ № 03 від 11 березня 2026 року про прийняття на громадські роботи ОСОБА_3 та складено графік виходу на роботу на березень 2026 року, де першим робочим днем встановлено 12 березня 2026 року.
Однак, починаючи з 12 березня 2026 року ОСОБА_3 , перебуваючи в селищі Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність власної поведінки, без поважних причини, ухилився від відбуття покарання у виді громадських робіт згідно з вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2025 року. Як наслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 16 березня 2026 року на адресу підрозділу пробації надійшло повідомлення від КП «Комунал-Сервіс» Великоберезнянської селищної ради № 58 від 16 березня 2026 року, згідно з яким засуджений не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт.
17 березня 2026 року ОСОБА_3 з`явився до сектору пробації та пояснив, що він відмовився виконувати покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.
У зв`язку з відмовою від виконання призначеного вироком Великоберезнянського районного суду від 20 листопада 2025 року покарання у виді 200 годин громадських робіт засудженому було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та видано повторне направлення до КП «Комунал-Сервіс» Великоберзнянської селищної ради № 237/39/2/1-2026 від 17.03.2026 для відбування покарання, за отримання якого він особисто підписався. 
Однак, починаючи з 19 березня 2026 року ОСОБА_3 , перебуваючи в селищі Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність власної поведінки, без поважних причини, ухилився від відбуття покарання у виді громадських робіт згідно з вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2025 року. 
Як наслідок протиправної поведінки ОСОБА_3 , 20 березня 2026 року на адресу підрозділу пробації надійшло повідомлення від КП «Комунал-Сервіс» Великоберезнянської селищної ради № 65 від 20 березня 2026 року, згідно з яким засуджений не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт.
Враховуючи наведене, ОСОБА_3 , маючи змогу працювати та відбувати призначене Великоберезнянським районним судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок безоплатно виконувати призначені вироком суду громадські роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, чим допустив грубе порушення порядку та умов відбування покарання. Відтак ОСОБА_3 не відбув 200 годин громадських робіт.
Відтак ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, яке полягає в ухиленні засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт.
У надісланому до суду обвинувальному акті про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 з посиланням на ч. 1 ст. 302 КПК України міститься клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , в якій він: зазначає про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України; надає згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; повідомляє про його ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, роз`яснення йому змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; надає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисник – адвокат ОСОБА_5 , що стверджується її власним підписом у заяві ОСОБА_3 .
Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29.04.2026 постановлено призначити судовий розгляд даного обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України. 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку повністю доведена за результатами спрощеного провадження. 
ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорює, з такими згідний, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. 
Суд, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено винуватість вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 389 КК України є вірною. 
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
В санкції ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді карається пробаційним наглядом на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується загальними засадами призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою в умовах рецидиву злочинів.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні ним винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме – те, що він ніде не працює, не одружений, перебуває обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, водночас за місцем фактичного проживання відомості про наявність скарг будь-якого роду на ОСОБА_3 відсутні, раніше неодноразово судимий.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України, строком на два роки.
Вказане покарання, на переконання суду, є справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, а також засадам гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з довідкою, наявною в матеріалах кримінального провадження, окрім повністю невідбутого покарання, призначеного за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.11.2025 у справі № 298/1399/25 у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, ОСОБА_3 не відбув покарання, призначене йому за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 у справі № 298/1363/25 у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 1 вищенаведеної норми Закону діє співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Згідно з ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 335/1211/23, згідно якої, співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду може бути проведено лише опосередковано через інші види покарань двома способами: - за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України; - з використанням положень пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 72 КК України.
Верховний Суд у Постанові від 12.05.2025 у справі №638/7426/24 зазначив, що «правильним застосуванням судом закону про кримінальну відповідальність того з наявних в законі співвідношень, яке є найбільш сприятливим для інтересів обвинуваченого, засудженого, а саме співвідношення до основного покарання у виді обмеження волі, результатом якого є еквівалент, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт».
Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив проступок, не відбувши покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.11.2025 у справі № 298/1399/25 у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 у справі № 298/1363/25 у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, суд призначає йому покарання відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попередніми вироками, у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, які за правилами ст. 72 КК України необхідно перевести у 43 дні пробаційного нагляду, й остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років 43 днів пробаційного нагляду та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України. 
Згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов у провадженні не заялено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням положень п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.11.2025 у справі № 298/1399/25 у виді у виді 200 (двісті) годин громадських робіт та вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 у справі № 298/1363/25 у виді у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, які, відповідно до вимог ст. 72 КК України та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 2 (двох) років 43 (сорока трьох) днів пробаційного нагляду.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча ОСОБА_1