Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2026 р. справа №520/5137/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Марини Лук`яненко, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2290856-2405-2030 від 30.06.2024 року в частині нарахування орендної плати за січень-квітень 2023 на суму 108 129,17 грн.;
2. визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556 від 20.05.2025 року;
3. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495; місцезнаходження: 61057, Харків, вул. Григорія Сковороди, 46) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати в справі, зокрема витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 15 000 гривень 00 копійок та суму сплаченого судового збору – 1 635 гривень 96 копійок.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з моменту набуття чинності Законом №2120-ІХ, позивачка набула права на застосування податкової пільги щодо сплати орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на території можливих бойових дій, передбаченої підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема у період січень-квітень 2023 року. В подальшому, 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України №3050-ІХ (набрав чинності 06.05.2023), яким скасовано пільгу по сплаті орендної плати, щодо територій, які віднесені до можливих бойових дій. Однак, податкове зобов`язання визначено за період, у якому не були чинними положення Закону України № 3050-ІХ, а саме: за період січень-квітень 2023 року, що суперечить нормам статті 58 Конституції України. У даному випадку застосування податковим органом положень Закону України № 3050-ІХ не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій. Просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2290856-2405-2030 від 30.06.2024 року в частині нарахування орендної плати за січень-квітень 2023 на суму 108 129,17 грн. Щодо податкового повідомлення-рішення № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556 від 20.05.2025 року за 2025 рік, зазначено, що рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.04.2024 №564/24 надано пільгу по податковому зобов`язанню зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності на період з 01.04.2024 по 31.12.2024. Потім таку пільгу продовжено Рішенням 45 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 25.09.2025 №920/25 до 31.12.2025, тобто термін дії пільги становить: з 01.04.2024 по 31.12.2025. Отже, позивач вважає, що податкове зобов`язання за 2025 рік неправомірно нараховано податковим органом зобов`язання за 3 місяці без урахуванням вищевказаних рішень Харківської міської ради, якими встановлено відповідні пільги за 2025 рік. Просив позовні вимоги задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3518314-2405-2030-UA63120270000028556 від 20.05.2025 року.
Ухвалою суду від 12.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у вказаний адміністративній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Представник Відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому, відповідач вважає, що з січня 2023 року плата за землю має нараховуватись у загальному порядку, оскільки згідно розділу I Переліку Харківська міська територіальна громада відносилась до території активних бойових дій в період з 24.02.2022 по 15.09.2022, а з 15.09.2022 відноситься до території можливих бойових дій, та позивачці не надавались пільги щодо плати за землю за 2023 рік. Також, зазначив, що нарахована сума зобов`язань за 2025 рік (ППР від 20.05.2025 № 3518314-2405-2030-UA631202700000285 на суму 96245,37) буде скасованою та додатково буде направлено рішення про скасування/відкликання оскаржуваного рішення.
У відповіді на відзив позивачка підтримала правову позицію, викладену у позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 та орендарем земельної ділянки (кадастровий номер: 6310137500:09:003:0015) за вказаною адресою.
18.12.2019 року між позивачкою (Орендар) та Харківською міською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі.
Згідно з п. 1 вказаного договору Орендодавець на підставі рішення 29 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.08.2019 року № 1698/19 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ - 03.13, з кадастровим номером 6310137500:09:003:0015, яка розташована по вул. Владислава Зубенка, 35-А у м. Харків. Строк договору до 01.09.2024 року.
21.10.2025 року між позивачкою (Орендар) та Харківською міською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі.
Згідно з п. 1 вказаного договору Орендодавець на підставі рішення 40 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 17.06.2025 № 847/25 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ- (03.13) - для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, з кадастровим номером 6310137500:09:003:0015, яка розташована по вул. Владислава Зубенка (колишня назва вул. Тимурівців), 35-А у м. Харків. Строк договору до 01.07.2030 року.
Відповідно до другого абзацу п. 9 вказаного договору оренди розмір орендної плати за земельну ділянку становить 3 % від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
На підставі вищевказаних договорів, Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.06.2024 за номером № 2290856-2405-2030, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 324 387,52 грн, та податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.05.2025 № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556, яким позивачці визначено податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 96 245,37 грн.
Не погоджуючись з такими рішеннями, зокрема, податковим повідомленням-рішенням за 2023 рік в частині нарахування орендної плати за січень-квітень 2023 року в сумі 108 129,17 грн, та податковим повідомленням-рішенням за 2025 рік повністю, позивачка звернулась до суду із цим позовом.
Стосовно строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
До позовної заяви додається рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2024 № 2290856-2405-2030 вручено за довіреністю 02.09.2024 чоловіку позивача.
Окрім того, податкове повідомлення-рішення від 20.05.2025 № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556 позивачу фактично не вручено, оскільки поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання.
До того ж, як встановлено судом, позивач з квітня 2022 року у зв`язку із веденням бойових дій на території Харківської міської територіальної громади проживала у м. Чортків Тернопільської області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.04.2022 № 6119-5000851760 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому вона була позбавлена можливості отримати вказане податкове повідомлення-рішення.
Фактично спірні податкові повідомлення-рішення отримані уповноваженим представником позивача 26.02.2026 листом № 7881/6/20-40-24-05-10 від 18.02.2026 на звернення представника позивача.
Отже, суд висновує, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою, а тому судом питання про поновлення строку звернення до суду у даній справі не вирішується та розгляд справи здійснюється судом по суті.
Розглядаючи спір, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно з пп. 14.1.73. п. 14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Перелік платників плати за землю, об`єкт оподаткування платою за землю, база оподаткування, пільги із сплати плати за землю, ставка плати за землю, податковий період, порядок обчислення плати за землю, порядок обчислення плати за землю в разі набуття права користування земельною ділянкою, порядок сплати плати за землю, строки сплати плати за землю регулюються статтями 269-289 ПК України.
Як встановлено судом, позивачка є платником орендної плати за землю, що не оспорюється сторонами. 
У даній справі спірним є питання правомірності нарахування ГУ ДПС у Харківській області плати за землю за січень-квітень 2023 року на підставі приписів пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, у редакції Закону від 11.04.2023 № 3050-IX, та плати за землю за 2025 рік без урахування приписів рішення 45 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 25.09.2025 №920/25 «Про продовження дії пільг з місцевих податків».
Стосовно плати за землю за січень-квітень 2023 року, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений відповідними указами Президента України та продовжує діяти по теперішній час.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року (далі Закон № 2120-ІХ) доповнено пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України підпунктом 69.14, відповідно до якого тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Вказана норма ПК України набрала чинності 17.03.2022.
Отже, пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції, чинній у січні-травні 2023 року) встановлено пільгу на час введення воєнного стану для землекористувачів зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у випадку, зокрема, розташування таких земельних ділянок на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у якому станом на 27.12.2022 перебувала Харківська міська територіальна громада. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Пунктом 1 даної постанови встановлено, що Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Наказом від 22.12.2022 за №309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, у якому зазначено, зокрема, що з 15.09.2022 (кінцева на день складання акту перевірки не встановлена) вся територія Харківської міської територіальної громади відносилася до території можливих бойових дій.
11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон № 3050-IX, який набрав чинності 06.05.2023, яким підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено в наступній редакції: «За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 
Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території». 
Отже, до 06.05.2023 (набрання чинності змін в ПК) пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачав, що в період воєнного стану землекористувачі звільняються від сплати орендної плати за земельні ділянки, розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації.
Разом із тим, з 06.05.2023 змінено редакцію вищенаведеної норми, шляхом зазначення, що з 01.01.2023 пільга щодо сплати орендної плати за землю надається користувачам земельних ділянок, розташованих на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Відтак, з моменту набуття чинності Законом № 2120-ІХ, ОСОБА_1 набуло право на застосування податкової пільги щодо сплати орендної плати за земельні ділянки, які розташовані в зоні бойових дій, передбаченої підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зокрема у період з 01.01.2023 по 06.05.2023.
При цьому, 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України №3050-ІХ (набрав чинності 06.05.2023), яким скасовано пільгу зі сплати орендної плати, щодо територій, які віднесені до можливих бойових дій.
Так, податкове зобов`язання визначено за період, у якому не були чинними положення Закону України № 3050-ІХ, а саме за період січень-травень 2023 року, що суперечить нормам статті 58 Конституції України.
Однак, у даному випадку застосування податковим органом положень Закону України №3050-ІХ не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 20.10.2020 у справі № 826/3694/16.
У постанові від 03.07.2019 у справі № 911/1521/18 Верховний Суд вказав, що відповідно до вимог принципу правової визначеності, правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки.
У постанові від 11.07.2024 у справі № 990/156/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у взаєминах із державою в особі відповідних суб`єктів владних повноважень суд має застосовувати правило пріоритету правової норми за найбільш сприятливим тлумаченням для особи - суб`єкта приватного права.
Окремо, слід зауважити, що Законом від 11.04.2023 № 3050-IX не надавалося приписам нової редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України ретроактивної дії.
Отже, застосування ГУ ДПС у Харківській області редакції пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яка набрала чинності з 06.05.2023, починаючи з 01.01.2023 не відповідає принципу lex retro non agit, та суперечить приписам ст. 58 Конституції України
З урахуванням наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносини стосовно сплати орендної плати за спірний період січень-травень 2023 необхідно застосовувати положення, чинного на час їх виникнення та існування, пп.69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яким встановлена пільга щодо сплати орендної плати за земельні ділянки, які розташовані на територіях, на яких, зокрема, велися бойові дії, а не норми цього пункту в редакції, чинній з 06.05.2023 та на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. При цьому, що застосування ГУ ДПС у Харківській області приписів пп.69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України у редакції Закону України від 11.04.2023 № 3050-ІХ не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій.
У рішенні ЄСПЛ від 20.01.2012 у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).
За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).
Отже, в період січень-травень 2023 позивачка на підставі пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України була звільнена від обов`язку сплати до бюджету орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території, на якій велися бойові дії.
З огляду на викладене, відповідачем при нарахуванні податкового зобов`язання позивачу зі сплати орендної плати за січень-травень 2023 року у розмірі 135 161,47 грн (324 387,52/12*5) неправомірно застосовано положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України у редакції Закону № 3050-ІХ.
Водночас, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2290856-2405-2030 від 30.06.2024 року в частині нарахування орендної плати за січень-квітень 2023 року на суму 108 129,17 грн.
Натомість, враховуючи вищевикладені висновки суду, з метою повного та належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в цій частині позову шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2290856-2405-2030 від 30.06.2024 року в частині нарахування орендної плати за січень-травень 2023 року у розмірі 135 161,47 грн.
Стосовно плати за землю за 2025 рік, суд зазначає наступне.
За змістом пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПК України.
Відповідно до пункту 30.5 статті 30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.
Судом установлено, що рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.04.2024 №564/24 «Про пільги з місцевих податків» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішенням 29 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 19.08.2024 №633/24) надана з 01.04.2024 по 31.12.2024 фізичним особам, юридичним особам та фізичним особам - підприємцям пільга в розмірі 100 відсотків шляхом зменшення податкового зобов`язання після нарахування орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності. 
Рішення 45 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 25.09.2025 №920/25 «Про продовження дії пільг з місцевих податків», з метою продовження дії податкових пільг, відповідно до ПКУ, постанови КМУ від 14.01.2025 №23 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2025 році додаткової дотації з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення повноважень органів місцевого самоврядування на деокупованих, тимчасово окупованих та інших територіях України, що зазнали негативного впливу у зв`язку з повномасштабною збройною агресією Російської Федерації» внесено такі зміни до рішення 29 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 19.08.2024 №633/24 «Про продовження дії пільг з місцевих податків»:
1.1. У тексті рішення слова та цифри « 30 вересня 2025 року» замінити на слова та цифри « 31 грудня 2025 року».
1.2. У тексті рішення слова та цифри « 30 вересня 2024 року» замінити на слова та цифри « 31 грудня 2024 року».
Отже, продовжено дію пільг з місцевих податків у Харкові до кінця 2025 року, зокрема й зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності.
З огляду на викладене, рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.04.2024 №564/24 надано пільгу по податковому зобов`язанню зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками комунальної форми власності на період з 01.04.2024 по 31.12.2024.
У подальшому таку пільгу продовжено рішенням 45 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 25.09.2025 №920/25 до 31.12.2025, тобто термін дії пільги становить: з 01.04.2024 по 31.12.2025.
За таких обставин, у спірних правовідносинах, податковий орган неправомірно визначив позивачу податкове зобов`язання на 2025 рік за 3 місяці.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що нарахована сума зобов`язань за 2025 рік (ППР від 20.05.2025 № 3518314-2405-2030-UA631202700000285 на суму 96245,37) буде скасованою та додатково буде направлено рішення про скасування/відкликання оскаржуваного рішення.
Проте, станом на час розгляду даної справи, рішення про скасування/відкликання оскаржуваного рішення до суду не надано.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556 від 20.05.2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.
Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
В даній справі відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, в зв`язку з чим суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 1635,00 грн, що підтверджується квитанцією №5523-0948-170-9823 від 09.03.2026.
Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову – 1635,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне:
Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У позовній заяві позивач зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Разом із тим, у позовній заяві позивач просить суд надати йому строк у 5 днів з моменту прийняття рішення для подання доказів понесених судових витрат.
Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 2290856-2405-2030 від 30.06.2024 року в частині нарахування орендної плати за січень-травень 2023 року у розмірі 135 161,47 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 3518314-2405-2030-UA63120270000028556 від 20.05.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495; місцезнаходження: 61057, Харків, вул. Григорія Сковороди, 46) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1635,00 (одна тисяча шістсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) грн. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 05.06.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко