П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року м. Київ 

Справа № 381/5389/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/2362/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Макарівського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Сініциної О.С. 04 серпня 2025 року в м. Макарів, 
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В
Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2024 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001 в розмірі 173566,20 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 грудня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № 484987-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 44000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Окрім того, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2 % за кожен день користування кредитом.
06 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 484987-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит у розмірі 17000 грн.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту та додатковою угодою №1 до договору кредиту виконав, та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 44000 грн та 17000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , зазначену під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті.
Натомість відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001 та додатковою угодою №1 до договору від 30 грудня 2023 року №484987-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, здійснив лише часткову оплату у розмірі 69589,54 грн, у зв`язку з чим станом на 03 листопада 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 173566,20 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 47899,96 грн; суми прострочених платежів по процентах - 125666,24 грн, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2024 року матеріали цивільної справи №381/5389/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість у розмірі 120031,92 грн та судовий збір у розмірі 1675,24 грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що строк кредитування за додатковою угодою № 1 до Договору від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001 про надання кредиту закінчився 21 серпня 2024 року, а тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами додаткової угоди до договору. Вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після узгодженого строку, є необґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги.

Не погодилось із вказаним рішенням суду позивач ТОВ «Бізнес Позика», його представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що рішення суду ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. 
Представник позивача вказує на те, що висновки суду першої інстанції в частині часткової відмови у стягненні процентів за користування кредитом базуються на недостатньому та неповному дослідженню матеріалів справи, зокрема, розрахунку заборгованості наданого позивачем, який ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи, та який не спростований відповідачем.
Представник зазначає, що відсотки за кредитом нараховані в період дії договору за кожен день користування кредитом на залишок по кредиту та відповідають нормам ЦК України, умовам Договору про надання кредиту та Правилам.
Представник позивача зазначає, що відповідачем було лише частково погашено кредит, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що було погоджено сторонами кредитного договору в п. 3.2.2 Договору. Відповідно, в період з 30.12.2023 по 24.04.2024 проценти нараховувались по зниженій процентній ставці, а у період з 25.04.2024 по 21.08.2024 включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці - 2 %, як це було узгоджено сторонами заздалегідь, а не штрафній, як на вказав суд першої інстанції. 
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались, та не входять до складу позовних вимог, проценти за користування кредитом після 21.08.2024 не нараховувались. Таким чином, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, що нараховані на залишок по тілу кредиту у межах строку дії договору.
На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції змінити - в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суми заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити стягнену суму на нову суму 125666,24 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Здійснити розподіл судових витрат у справі. 

Процесуальні дії учасників справи на стадії апеляційного перегляду.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку визначеному процесуальним законом, причини неявки суду не повідомили. А тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб. 
В порядку ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції за змістом оскаржується відповідачем лише в частині відмови у стягненні відсотків, тому в іншій частині рішення суду не становить предмет апеляційного перегляду, так як виходить за межі доводів апеляційної скарги. 

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Фактичні обставини справи.

30 грудня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 484987-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Пунктом 2.1 договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 44000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».
Строк, на який надається кредит 16 тижнів (пункт 2.3. Договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована (пункт 2.4. Договору).
Комісія за надання кредиту становить 6 600 грн (пункт 2.5 Договору). 
Загальний розмір наданого кредиту: 44 000 грн (пункт 2.1. Договору).
Термін дії Договору: до 20 квітня 2024 року. 
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 92 400 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 1 2126,10 процентів.
Сторони в пункті 3.2.3 Договору кредиту, погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8431, номер телефону: НОМЕР_2 30.12.2023 12:31:43. (а.с. 31-57)
Окрім цього договір містить номер електронного платіжного засобу вказаного відповідачем: НОМЕР_3 .
Позивачем долучена і візуальна форма послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 484987-КС-001 від 30 грудня 2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com. (а.с. 71-74)
Анкета клієнта містить паспортні та анкетні дані відповідача, суму кредиту - 44000 грн, дату отримання кредиту, електронну адресу позичальника, фінансовий номер телефону позичальника та його номер банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_3 . (а.с. 75)
Зі змісту довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» 30 грудня 2023 року здійснило переказ грошових коштів на номер платіжної картки № НОМЕР_3 у сумі 25000 грн та 19000 грн призначення переказу: перерах. Коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_5 зг. до кредитного дог. № 484987-КС-001 від 30 грудня 2023 року без ПДВ. (а.с. 76, 77).
Також позивачем долучено до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту в якому викладені усі істотні умови кредитування які відповідають умовам зазначеним в кредитному договору № 484987-КС-001 від 30 грудня 2023 року та який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-3494 номер телефону: НОМЕР_2 30.12.2023 13:29:50.(а.с. 26-29)
Окрім цього, між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 06 березня 2024 року укладена додаткова угода № 1 до договору про надання кредиту від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001 в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 1 до договору про надання кредиту сторони підтверджують, що станом на 06 березня 2024 року розмір неповернутого кредиту становить 32168,63 грн.
За умовами додаткової угоди № 1 кредит збільшено на 17000 грн ( пункт 2.1 додаткової угоди); строк, на який надається (збільшується) кредит 24 тижні (пункт 2.2. додаткової угоди); комісія за надання додаткової суми становить 2550 грн (пункт 5 додаткової угоди); загальний розмір наданого кредиту: 49168,63 грн (пункт 2.3. додаткової угоди); термін дії Договору: до 21 серпня 2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за Договором: 120031,92 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6372,25 процентів. (а.с. 62-70)
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Додатковою угодою № 1 від 06 березня 2024 року виконало та збільшило позичальнику кредит на 17000 грн, шляхом перерахування коштів на банківську карту позичальника НОМЕР_6 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 29 жовтня 2024 року № 1277/10. (а.с. 120)
З довідки про стан заборгованості та розрахунку вбачається, що станом на 04 листопада 2024 року, загальна заборгованість за договором - 173566,20 грн й складається з заборгованості за кредитом - 47899,96 грн, заборгованості по відсотках - 125666,24 грн. (а.с. 25)
Зі змісту розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001 та додаткової угоди № 1 від 06 березня 2024 року до Договором про надання кредиту № 484987-КС-001 від 30 грудня 2023 року, вбачається, що станом на 03 листопада 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 173566,20 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 47899,96 грн та суми прострочених платежів по процентах - 125666,24 грн. (а.с. 21-24)

Застосовані норми права.

Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У ст. 3 Закон України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, вказав, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак, відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно умов договору № 484987-КС-001 про надання кредиту від 30 грудня 2023 року, позивач надав відповідачеві грошові кошти в розмірі 44000 грн на умовах строковості, поворотності та платності. А саме сторонами був визначений строк кредитування 16 тижнів, а кінцева дата виконання зобов`язань - 20 квітня 2024 року.
Водночас, 06 березня 2024 року між сторонами у справі була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання кредиту від 30 грудня 2023 року № 484987-КС-001, відповідно до якої відповідачу додатково наданий кредит ще 17000 грн й збільшено строк дії договору до 21 серпня 2024 року. Цією додатковою угодою було погоджено новий графік платежів.
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, тим самим порушив встановлений графік обов`язкових платежів.
Вбачається, що відповідач лише частково сплатив заборгованість за договором № 484987-КС-001 про надання кредиту від 30 грудня 2023 року, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, що цілком закономірно призвело до подорожчання кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом убачається, що відсотки за користування кредитом у розмірі 125666,24 грн нараховані за процентною ставкою в межах дії договору, а саме з 30 грудня 2023 року по 21 серпня 2024 року.
З вищенаведених норм убачається, що питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.
Починаючи з наступного дня після закінчення строку дії договору - з 22 серпня 2024 року сума заборгованості по процентам у розмірі 125666,24 грн залишилась незмінною, тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що нарахування відсотків за користування кредитом було здійснено позивачем поза строком кредитування, тобто, понад 24 тижнів, є помилковим, оскільки не узгоджується зі змістом розрахунку заборгованості та умовами договору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем за кредитним договором 484987-КС-001 про надання кредиту від 30 грудня 2023 року, є коректним і узгоджується з положеннями укладеного сторонами договору.
Таким чином, нарахування процентів є правомірним, передбаченим договором та відповідає вимогам ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України.
Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове стягнення відсотків, на вищевказане уваги не звернув та взяв за основу графік розрахунків до додаткової угоди № 1 від 06 березня 2024 року де зазначено, що загальний розмір кредиту складає 120031,92 грн, з яких: 49168,63 грн - частковий платіж основної суми, 68313,29 проценти за користування кредитом, 2 550 грн комісія за надання додаткової суми кредиту. Проте не звернув уваги на умови договору щодо застосування пільгової процентної ставки при належному виконанні зобов`язань і стандартної при наявності порушень, що встановлено судом.
Відповідно до п. 4 договору сторони домовились, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного графіком платежів. Проте, як убачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував штраф за невиконання зобов`язання відповідачем.
Оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає, що заборгованість за відсотками підлягає стягненню в розмірі 125666,24 грн, як про то заявлено позивачем у вимогах апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Оскільки, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного сторонами, в розмірі 125666,24 грн, змінивши таким чином остаточний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» з 120031,92 грн на 173566,20 грн (заборгованість за кредитом - 47899,96 грн, заборгованість по відсотках - 125666,24 грн).
Суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, задовольнив позов частково та в резолютивній частині оскаржуваного рішення визначив загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача (без деталізації), з огляду на що апеляційний суд вважає правильним за результатами перегляду рішення, викласти його резолютивну частину в новій редакції.

Розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 6 056 грн (2 422,40 грн - за подання позовної заяви + 3 633,60 грн - за подання апеляційної скарги).
Ураховуючи те, що вимоги апеляційної скарги задоволено в повному обсязі, то судом здійснюється перерозподіл судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 6 056 грн, а тому рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити.
Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку із чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 484987-КС-001 про надання кредиту від 30 грудня 2023 року у розмірі 173566,20 грн, з яких: 47899,96 грн - заборгованість за тілом кредиту, 125666,24 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 056 грн.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (адреса розташування: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, місто Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239)
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Постанова набирає законної сили з дня її ухваленнята касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук