СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м. Харків Справа №920/1000/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.,
при секретарі судового засідання Горюшко В.С., 
за участю представника позивача Іваненко О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп (вх. №948 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 у справі №920/1000/25 (суддя Кльопов І.Г., повне судове рішення складено 03.04.2026)
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" 
про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

1. Стисле викладення історії справи
1.1. Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі – ГУ ПФУ в Сумській області, позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" (далі – ТОВ "Гарант Ойл Групп", відповідач, апелянт) про стягнення 659 530,00 грн, у т.ч. ПДВ, що є рівноцінним вартості неотоварених Карток/Талонів, які передано позивачу за Договором поставки №05/01/24 від 10.01.2024 та Договором №279 від 16.12.2024, та вартості неотриманого пального.
1.2. В обґрунтування позову позивач послався на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань з поставки пального у зв`язку з припиненням отоварення переданих відповідачем талонів на автозаправних станціях мереж "ANP" та "АВІАС", внаслідок чого частина отриманих позивачем талонів на загальну суму 659 530,00 грн залишилася невикористаною (неотовареною), а кошти, сплачені позивачем за такі талони, відповідачем не повернуто. Позивачем 20.03.2025 направлено відповідачу претензію №1 з відповідною вимогою, яка залишена без відповіді та задоволення.
1.3. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.07.2025 справу передано за підсудністю до Господарського суду Полтавської області у зв`язку з місцезнаходженням відповідача.
1.4. У відзиві на позов від 27.08.2025 відповідач проти позову заперечував, посилаючись на повне та належне виконання ним договірних зобов`язань шляхом передачі талонів за видатковими накладними, недоведеність позивачем факту наявності у нього залишку невикористаних талонів у заявленій кількості та вартості, а також на недоведеність позивачем факту відсутності пального на АЗС.
1.5. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 позов задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 659 530,00 грн та 7 914,36 грн судового збору.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини сторін за правовою природою є відносинами поставки; талон є документом, що засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС; факт підписання сторонами видаткових накладних сам по собі не свідчить про фактичну передачу відповідачем позивачу товару (пального), а підтверджує лише передачу талонів, які надають право на отримання відповідної кількості товару в майбутньому. 
Оскільки відповідач не надав доказів фактичної передачі позивачу пального в обсягах, визначених специфікаціями до договорів, а також доказів на спростування встановленої судом обставини щодо припинення діяльності АЗС мережі "Авіас" (яку суд визнав загальновідомою обставиною на підставі частини третьої статті 75 ГПК України), місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задовольнив їх, а також поклав на відповідача судовий збір на підставі статті 129 ГПК України.
2. Межі апеляційного перегляду та узагальнені доводи апеляційної скарги
2.1. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач 23.04.2026 через систему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №948 П/3), в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 у справі №920/1000/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
2.2. Доводи апеляційної скарги ТОВ "Гарант Ойл Групп" в узагальненому вигляді зводяться до такого:
2.2.1. відповідач повністю та належним чином виконав свої зобов`язання за Договором №05/01/24 від 10.01.2024 та Договором №279 від 16.12.2024, передавши позивачу картки/талони на пальне за видатковими накладними №Рн240110/003 від 10.01.2024 та №Рн241204/016 від 23.12.2024 у номенклатурі, кількості та вартості, що повністю відповідають специфікаціям до договорів; претензій щодо отриманого позивач не заявляв; належне виконання Договору №279 додатково підтверджується оприлюдненим самим позивачем звітом про виконання договору про закупівлю на веб-порталі "Prozorro" (UA-2024-12-16-020731-a), в якому зазначено про відсутність підстав для розірвання договору;
2.2.2. висновки суду першої інстанції про наявність у позивача невикористаного залишку талонів на загальну суму 659 530,00 грн не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки до позовної заяви додано копію лише одного талона номіналом 20 л бензину А-95, а інших доказів наявності у позивача талонів у заявленій кількості (1 450 шт. бензину А-95 та 100 шт. дизельного палива за Договором №279, 10 шт. дизельного палива за Договором №05/01/24) матеріали справи не містять;
2.2.3. долучені позивачем акти про відсутність палива на АЗС від 04.07.2025 та від 07.07.2025 не є належними доказами, оскільки складені позивачем в односторонньому порядку без залучення представників відповідача чи працівників АЗС, а зазначені в актах адреси АЗС не передбачені Переліком АЗС, що є Додатком №2 до Договору №279; позивачем не доведено наявності перешкод в отоваренні талонів на інших АЗС з відповідного переліку (мережі "БРСМ-НАФТА", "MARSHAL");
2.2.4. суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин частину другу статті 693 ЦК України щодо повернення суми попередньої оплати, оскільки умовами договорів (пункт 4.1 Договору від 10.01.2024, пункт 3.3 Договору №279) передбачено оплату товару після його поставки (підписання видаткової накладної), а не попередню оплату; право власності на пальне перейшло до позивача в момент підписання видаткових накладних та отримання талонів, що відповідає виконанню відповідачем обов`язку з передачі товару в розумінні пункту 2 частини першої статті 664 ЦК України.
2.3. Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з частиною четвертою статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
3. Позиція інших учасників справи
3.1. У відзиві на апеляційну скаргу від 10.06.2026 ГУ ПФУ в Сумській області заперечувало проти доводів апеляційної скарги, обґрунтовуючи свою позицію таким:
3.1.1. кінцевою метою укладених договорів є отримання позивачем саме пального, а не лише талонів; за умовами пункту 3.2 Договору №05/01/24 та пунктів 2.9, 2.11, 4.1.1 Договору №279 відповідач зобов`язаний забезпечити фактичний відпуск товару на АЗС при пред`явленні талонів, чого відповідачем забезпечено не було;
3.1.2. на підтвердження заявленого залишку неотоварених талонів позивачем надано довідку про наявність невикористаних талонів у розрізі кожного договору (додаток до відповіді на відзив від 10.09.2025) та фотодокази наявності такого залишку (клопотання про долучення доказів від 11.03.2026); за умовами пункту 4.1.4 Договору №279 саме відповідач зобов`язаний вести облік кількості відпущеного товару, проте доказів такого обліку відповідачем не надано; обставина припинення діяльності АЗС мережі "Авіас" є загальновідомою і не потребує доказування відповідно до частини третьої статті 75 ГПК України;
3.1.3. талон є документом, що засвідчує право його власника на отримання пального на АЗС, а не сам товар; підписання видаткових накладних не свідчить про поставку пального, а підтверджує лише передачу відповідачем скретч-карток, що надають право на отримання попередньо оплаченого товару в майбутньому; крім того, позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 20.03.2025 щодо забезпечення наявності пального на АЗС або повернення коштів, яка була залишена без відповіді;
3.1.4. оприлюднення звіту про виконання Договору №279 на порталі "Prozorro" обумовлено виключно завершенням розрахунків за договором (повною оплатою позивачем товару), а не фактичним отриманням пального, а тому не може свідчити про належне виконання відповідачем зобов`язань з фактичної поставки;
3.1.5. на переконання позивача, жоден з доводів апеляційної скарги не спростовує правильності висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
4. Рух справи в суді апеляційної інстанції
4.1. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі; апелянту запропоновано надати докази сплати судового збору у розмірі 11 871,54 грн.
4.2. Відповідачем 08.05.2026 подано клопотання про розстрочення сплати судового збору до розгляду апеляційної скарги. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2026 у задоволенні цього клопотання відмовлено; продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів, тобто до 18.05.2026.
4.3. На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху 22.05.2026 відповідачем подано платіжні інструкції про сплату судового збору у визначеному судом розмірі, а також заявлено клопотання про поновлення строку на подання заяви про усунення недоліків.
4.4. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 продовжено ТОВ "Гарант Ойл Групп" строк на усунення недоліків апеляційної скарги додатково на п`ять днів та прийнято до розгляду подані платіжні доручення про сплату судового збору як належне виконання вимог ухвали суду від 28.04.2026; відкрито апеляційне провадження у справі №920/1000/25; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та строк для подання заперечень – до 12.06.2026; справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.07.2026 о 09:30. 
4.5. 10.06.2026 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, зміст якого викладено у пункті 3.1 цієї постанови.
4.6. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 задоволено заяву представника позивача Іваненко Ольги Олексіївни від 12.06.2026 про участь у судовому засіданні 01.07.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Також 29.06.2026 ухвалою суду задоволено аналогічну заяву представника відповідача Голубок Світлани Валентинівни від 26.06.2026.
4.7. У судовому засіданні 01.07.2026 в режимі відеоконференції брав участь представник позивача Іваненко О.О. Представник відповідача (апелянта) в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки в судове засідання представника відповідача та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України суд розпочав розгляд апеляційної скарги за відсутності представника апелянта, оскільки його участь ухвалою про відкриття апеляційного провадження визнана необов`язковою, а його відсутність не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
4.8. За результатами розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні 01.07.2026 проголошена скорочена постанова Східного апеляційного господарського суду.
5. Фактичні обставини справи, встановлені судами
5.1. За наслідками проведення процедури закупівлі №UA-2024-01-10-006769-a між ТОВ "Гарант Ойл Групп" (Постачальник) та ГУ ПФУ в Сумській області (Покупець) укладено Договір поставки №05/01/24 від 10.01.2024 з Додатком №1 (Специфікацією) до нього, за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця Картки/Талони для отримання Товару/Пального у визначеній Специфікацією номенклатурі та кількості – дизельне паливо (Євро-5) по картках/талонах у кількості 1 360 літрів, ціна за одиницю 51,40 грн з ПДВ, загальна вартість 69 904,00 грн з ПДВ (том 1, а.с. 35-37).
5.2. Згідно з п.1.1. Договору від 10.01.2024 Продавець/Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю/Замовнику Картки/Талони для отримання Товару/ Пального у визначений Специфікацією до Договору номенклатурі та кількості, а Покупець/Замовник зобов`язується прийняти й оплатити такий Товар/Пальне на умовах, викладених у Договорі.
За п.1.2. Договору від 10.01.2024 відомості про Товар, що підлягає постачанню, наведені у Специфікації, що є Додатком №1 до Договору.
Згідно з п.2.2. Договору від 10.01.2024 загальна вартість Договору складає: 69 904,00 грн (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні нуль копійок), в тому числі ПДВ 20% – 11 650,67 грн (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят гривень шістдесят сім копійок).
Пунктом 3.2. розділу 3. "Обов`язки сторін та відповідальність" Договору визначено, що з метою належного виконання своїх зобов`язань щодо фактичної передачі Товару Покупцю, Постачальник залучає необхідну кількість третіх осіб-підприємств/Емітентів Карток (Талонів), які мають відповідні права на експлуатацію АЗС і на виконання договірних відносин з Постачальником, забезпечують фактичну передачу Товару Покупцю, за умови пред`явлення останнім діючих Талонів/Карток на Пальне.
Згідно з п. 3.7. Договору від 10.01.2024 Покупець зобов`язується фактично отримати Товар в межах терміну (строку) дії Талонів/Карток впродовж строку визначеного цим Договором. Необґрунтована відмова Покупця від прийняття Товару не допускається.
За п. 5.8. Договору від 10.01.2024 перехід права власності на Товар/Талони і відповідно на Пальне, та ризики його використання, вчасного отримання, випадкового знищення (псування) відбувається в момент підписання Сторонами видаткової накладної, на підставі оформленої належним чином Довіреності про отримання матеріальних цінностей або акта приймання-передачі товару.
Згідно з п. 5.12. Договору від 10.01.2024 кінцевий строк, до якого Покупець може отримати пальне за Талоном, вказаний на самому талоні або узгоджується сторонами окремо. При необхідності після спливу терміну дії кожного з талонів Продавець залишає за собою право здійснювати їх заміну/переоформлення з перерахунком кількості Палива, у випадку збільшеної ринкової вартості Товару, за діючими на момент такої заміни цінами.
Про необхідність переоформлення певної кількості талонів Покупець зобов`язаний повідомити Продавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати закінчення строку вказаного на талоні, з обов`язковим поверненням Продавцю оригіналів таких талонів.
Ризики втрати талонів шляхом їх невчасного використання, пошкодження, знищення, викрадення після їх отримання несе Покупець. У випадку втрати талонів вони не відновлюються і нові не видаються. Втрачені талони не компенсуються у грошовій формі та на втрачені талони право Покупця на отримання Пального не поновлюється.
У випадку крадіжки талонів вимоги Покупця щодо блокування використання талонів третіми особами, Продавцем не приймаються.
Згідно з п. 9.5. Договору від 10.01.2024 право власності на Товар та ризик випадкової втрати Товару переходить Покупцю після отримання Талонів.
За п. 10.2. Договору від 10.01.2024 цей Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.
5.3. За наслідками проведення процедури закупівлі №UA-2024-12-16-020731-a між тими самими сторонами укладено Договір №279 від 16.12.2024 (далі –Договір №279) з Додатком №1 (Специфікацією) та Додатком №2 (Переліком АЗС) до нього, за умовами якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупця Бензин А-95 (Євро-5), талони (безстрокові), у кількості 15 000 літрів за ціною 55,00 грн з ПДВ за одиницю на загальну суму 825 000,00 грн з ПДВ, та Дизельне паливо (Євро-5), талони (безстрокові), у кількості 3 000 літрів за ціною 51,00 грн з ПДВ за одиницю на загальну суму 153 000,00 грн з ПДВ, а всього на суму 978 000,00 грн з ПДВ (том 1, а.с. 31-34).
Згідно з п.1.2. Договору №279 від 16.12.2024 кількість Товару зазначається у Додатку №1 до Договору "Специфікація". Поставка Товару здійснюється шляхом передачі Покупцю талонів номіналом 10 або 20 літрів згідно актів приймання-передачі (видаткової накладної). Строк дії Талонів – безтермінові. У разі, якщо Продавець здійснює випуск (перехід) Талонів нового зразка, він повинен здійснити рівноцінний (у тому числі за номіналом) обмін Талонів старого зразка, що залишилися у Покупця та не були реалізовані, на Талони нового зразка (п.2.1. Договору №279).
Згідно з п.2.5. Договору №279 строк поставки Талонів – до 20 грудня 2024 року, але протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідної заявки від Покупця. Ризики втрати талонів шляхом пошкодження, знищення, викрадення після їх отримання несе Покупець. У випадку втрати талонів вони не відновлюються і нові не видаються. Втрачені талони не компенсуються у грошовій формі та на втрачені талони право Покупця на отримання Пального не поновлюється.
За п.2.8. Договору №279 право власності на Товар (паливо) та ризики його випадкового знищення (псування) переходить до Покупця в момент приймання талонів від Продавця та підписання представниками обох Сторін.
Згідно з пунктами 2.9, 2.11 розділу 2 Договору №279 Продавець зобов`язаний забезпечити зберігання придбаного Покупцем Товару (пального). Для отримання Товару зі зберігання, Покупець зобов`язаний пред`явити відповідні Талони, що підтверджують право отримати Товар та технічні засоби для його отримання. Сума цього Договору становить 978 000,00 грн (дев`ятсот сімдесят вісім тисяч гривень нуль копійок) з ПДВ (п. 3.1. Договору №279).
Згідно з п.4.1.1. Договору №279 Продавець зобов`язаний здійснювати відпуск Товару на АЗС на умовах цього Договору при пред`явленні талонів. Продавець звільняється від виконання своїх зобов`язань в частині фактичної передачі Товару Покупцю з окремих АЗС мережі, на строк їх реконструкції, планових та поточних ремонтів, технологічних перерв, зливу нафтопродуктів з бензовоза, виходу з ладу обладнання, що використовується на відповідній АЗС, збоїв в роботі технічних та комп`ютерних систем, терористичних актів, дій військових, знеструмлення електромережі та з інших причин які впливають на роботу відповідної (-их) АЗС.
За п. 4.1.4. розділу 4 Договору №279, Продавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати облік кількості відпущеного Покупцеві Товару. Відповідно до п. 4.4.3. розділу 4 Договору №279 покупець має право отримувати від Продавця інформацію щодо проведених операцій з використанням талонів.
Згідно з п. 4.4.4 Договору №279 Покупець має право вимагати від Продавця повернення вартості невідпущеного товару у разі систематичного незабезпечення Продавцем можливості відпуску Товару за пред`явленими талонами.
Згідно з п.9.1. Договору №279 від 16.12.2024 договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, в частині розрахунків – до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.
5.4. Додатком №2 до Договору №279 визначено перелік АЗС Продавця, серед яких наявні АЗС мережі "ANP" за одинадцятьма адресами у Сумській області та АЗС мережі "АВІАС" за адресою: м. Лебедин, вул. Сумська, 92а, 92б, а також посилання на повні переліки АЗС мереж "БРСМ-НАФТА", "MARSHAL", "ANP" та "АВІАС" на відповідних інтернет-ресурсах (том 1, а.с. 34 зворот).
5.5. За видатковою накладною №Рн240110/003 від 10.01.2024 (том 1, а.с. 17) відповідач передав, а позивач отримав картки/талони на дизельне паливо (Євро-5) у кількості 1 360 літрів на суму 69 904,00 грн з ПДВ; оплату за вказаною видатковою накладною позивачем здійснено 10.01.2024 (платіжна інструкція №21 (том 1, а.с. 16)).
5.6. За видатковою накладною №Рн241204/016 від 23.12.2024 (том 1, а.с. 17 зворот) відповідач передав, а позивач отримав талони (безстрокові) на дизельне паливо у кількості 3 000 літрів на суму 153 000,00 грн з ПДВ та на бензин А-95 у кількості 15 000 літрів на суму 825 000,00 грн з ПДВ, а всього на суму 978 000,00 грн з ПДВ; оплату за вказаною видатковою накладною позивачем здійснено 23.12.2024 (платіжна інструкція №2581 (том 1, а.с. 16 зворот)).
5.7. Позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 20.03.2025 (том 1, а.с. 28-29) з вимогою забезпечити наявність пального на АЗС або повернути кошти за неотоварені талони, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
5.8. При зверненні до суду позивач стверджував про наявність у нього невикористаних (неотоварених) талонів: за Договором №279 – на бензин А-95 у кількості 1 450 шт./9 950 л вартістю 547 250,00 грн з ПДВ та на дизельне паливо у кількості 100 шт./2 000 л вартістю 102 000,00 грн з ПДВ; за Договором №05/01/24 – на дизельне паливо у кількості 10 шт./200 л вартістю 10 280,00 грн з ПДВ, а всього на загальну суму 659 530,00 грн з ПДВ, проте разом із позовною заявою ГУ ПФУ в Сумській області надано копію лише одного індивідуалізованого талона на бензин А-95 номіналом 20 літрів №303611885388 (том 1, а.с. 14). Відповідно до видаткової накладної від 23.12.2024 (том 1, а.с. 17 зворот), та наданого позивачем розрахунку (том 1, а.с. 30) вартість одного літру бензину А-95 у талонах становить 45,833333 грн без ПДВ (55,00 грн з ПДВ за один літр пального). 
В подальшому на підтвердження кількості невикористаних талонів позивачем надано довідку про наявність невикористаних талонів як додаток до відповіді на відзив від 10.09.2025. 
Крім того, 11.03.2026 позивач подав до суду першої інстанції клопотання про долучення нових доказів – двох фотографій талонів на паливо (том 2, а.с. 132-135). Відповідач проти задоволення цього клопотання заперечував через порушення позивачем строку на подання доказів, відсутністю клопотання про поновлення строку на подання доказів, а також поважних причин неподання доказів у встановлений строк. За змістом протоколу судового засідання в режимі відеоконференції №6087186 від 17.03.2026 зазначене клопотання судом першої інстанції в судовому засіданні не розглядалось, питання про прийняття до розгляду або відхилення зазначених доказів судом не вирішувалось.
5.9. Судами обох інстанцій встановлено, що умовами Договору №05/01/24, Договору №279, специфікаціями та видатковими накладних до них не визначені індивідуальних ознаки (серійні номери, номінали, належність до конкретної мережі АЗС) талонів на пальне, які були передані відповідачем позивачу за видатковими накладними від 23.12.2024 та 10.01.2024 (том 1, а.с. 17). 
6. Позиція суду апеляційної інстанції
6.1. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
6.2. Щодо правової природи спірних правовідносин.
6.2.1. Відповідно до частини першої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).
Згідно зі статтями 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Також частиною першою статті 692 ЦК визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
При цьому положення статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Таким чином, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки закон не визначив форми пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Аналогічні висновки щодо застосування наведеної норми викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №910/3611/23, від 09.03.2023 у справі №910/5041/22, від 07.02.2018 у справі №910/5444/17, від 14.05.2024 у справі №916/1164/23, від 09.04.2024 у справі №909/335/23, від 27.11.2019 у справі №924/277/19.
6.2.2. Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС).
Згідно з п. 9 Правил розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Також спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20 травня 2008 року затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.
Згідно з п. 3 Інструкції талон – спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п. 10.3.3 Інструкції.
Так, відповідно до вказаної норми форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП. Тож талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
6.2.3. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару в майбутньому.
Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу останній набув право на отримання палива в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній. Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар. Вказаним спростовуються доводи відповідача стосовно того, що підписання вказаної видаткової накладної свідчить про те, що ним належно виконано свої зобов`язання за договором.
Як зазначає позивач, отоварити талони на паливо на загальну суму 659 530 грн на автозаправних станціях (АЗС "ANP" та "АВІАС"), які обслуговують талони ТОВ "Гарант Ойл Групп", не було можливим у зв`язку з припиненням їхньої діяльності.
Відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на спростування відповідних обставин щодо відсутності на автозаправних станціях (АЗС), які обслуговують талони ТОВ "Гарант Ойл Групп", відповідної кількості палива та неможливості отримання палива за талонами. При цьому пункт 4.1.4 договору №279 свідчить, зокрема, про обов`язок відповідача вести облік відпуску палива за талонами.
Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами апелянта стосовно спливу строку дії договору, оскільки пунктом 9.1 договору №279 передбачено, що він діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків – до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором. Зазначений у пункті 2.5 цього Договору строк – до 20 грудня 2024 року стосується лише поставки (передачі) талонів та не свідчить про припинення зобов`язань відповідача щодо забезпечення відпуску палива позивачу з настанням цього строку. Договором №05/01/24 також передбачено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Обставина припинення діяльності зазначених АЗС з січня 2025 року правомірно визнана судом першої інстанції загальновідомою на підставі частини третьої статті 75 ГПК України та в апеляційній скарзі відповідача ця обставина по суті не спростована.
Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи апелянта щодо відсутності доказів звернення позивача з вимогами щодо проведення обміну талонів, оскільки за п. 4.4.4 Договору №279 право позивача на повернення коштів пов`язується саме з встановленням незабезпечення можливості відпуску палива за пред`явленими талонами та не вимагає від покупця пред`являти вимогу про обмін невикористаних талонів.

6.3. Щодо доведеності розміру (кількості) неотоварених талонів
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Частиною другою статті 77 ГПК України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до частин третьої, четвертої, п`ятої, десятої статті 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причини неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 80 ГПК України).
За імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип рівності сторін у процесі в розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони (наведені вище висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2026 у справі №910/6654/24).
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Сумській області подано позов 07.07.2025. До позовної заяви було долучено лише одного індивідуалізованого талону на бензин А-95 номіналом 20 літрів №303611885388 вартістю 1 100,00 грн з ПДВ (20 л Ч 55,00 грн). В подальшому позивач 11.03.2026 через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про долучення доказів, а саме фотодоказів неотоварених талонів, при цьому такий доказ згідно наведених положень статті 80 ГПК України мав бути поданий разом з позовною заявою.
Звертаючись до суду з клопотанням про залучення зазначених доказів ГУ ПФУ в Сумській області не навело причин неможливості подання таких доказів у встановлений процесуальним законом строк. Матеріали справи не містять даних, що питання поновлення вказаного строку було вирішено судом першої інстанції шляхом постановлення відповідної ухвали, проте місцевий господарський суд ухвалив судове рішення з урахуванням доказів у справі.
На зазначене процесуальне порушення суду першої інстанції апелянт посилався в апеляційній скарзі та зазначені доводи знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.
За таких обставин Східний апеляційний господарський суд вбачає у діях суду першої інстанції порушення приписів статті 80 ГПК України щодо прийняття доказів, без розгляду питання про поновлення пропущеного строку на їх подання, а відтак неправомірне врахування цих доказів при ухваленні оскаржуваного судового рішення у цій справі, про що обґрунтовано зазначає відповідач у апеляційній скарзі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Проте з вищевикладеного вбачається, що сам позивач, звертаючись із позовом у цій справі, допустив процесуальні порушення щодо порядку подання доказів на підтвердження своїх позовних вимог, у результаті чого саме він несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
6.4. Апеляційний суд також враховує, що позивачем було заявлено клопотання про витребування у ТОВ "Торговий дім "Авіас" відомостей, які могли б підтвердити чи спростувати факт та обсяг неотоварених талонів мережі "АВІАС", однак вимоги відповідної ухвали суду від 23.10.2025 зазначеною особою виконано не було, а тому необхідні відомості для встановлення розміру заборгованості, заявленого до стягнення, до матеріалів справи не надійшли. За таких обставин, з урахуванням заперечень відповідача щодо кількості та вартості неотоварених талонів, колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем докази не є більш вірогідними, ніж заперечення відповідача, в частині кількості неотоварених талонів понад той, копію якого долучено до матеріалів справи.
6.5. З огляду на те, що подані позивачем разом із позовною заявою докази підтверджують наявність у володінні позивача лише одного неотовареного талону на бензин А-95 мережі "Авіас" №303611885388 номіналом 20 літрів вартістю 1 100,00 грн з ПДВ, а також оскільки відповідачем не спростовано загальновідомої обставини припинення діяльності АЗС мереж "Авіас"/"ANP", апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості талону на бензин А-95 мережі "Авіас" номіналом 20 літрів №303611885388 вартістю 1 100,00 грн з ПДВ.
Щодо решти заявлених позовних вимог на суму 658 430,00 грн (659 530,00 грн – 1 100,00 грн), колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем у встановленому порядку обставин, що обґрунтовують позов у цій частині, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
6.6. Доводи апеляційної скарги в частині, що стосується долучених позивачем актів про відсутність палива на АЗС від 04.07.2025 та від 07.07.2025 (складених без залучення представників відповідача, за адресами, не передбаченими Переліком АЗС), колегія суддів окремо не оцінює, оскільки встановлені судом першої інстанції обставини щодо загальновідомості факту припинення діяльності АЗС мережі "Авіас" ґрунтуються не на цих актах, а на нормі частини третьої статті 75 ГПК України та загальнодоступній інформації, а тому відповідні доводи на результат розгляду спору не впливають.
6.7. Інші доводи та міркування учасників справи не спростовують викладених вище висновків та не потребують додаткового обґрунтування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо меж обов`язку суду обґрунтовувати рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006, у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010).

7. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
7.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
7.2. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до статті 277 ГПК України є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
7.3. З огляду на встановлену судом апеляційної інстанції недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, в частині наявності у нього невикористаних (неотоварених) талонів на суму 658 430,00 грн, рішення Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 у справі №920/1000/25 підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні відповідних позовних вимог.
7.4. В іншій частині – щодо стягнення 1 100,00 грн вартості неотовареного талона №303611885388 – рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягає залишенню без змін.
7.5. За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" підлягає частковому задоволенню.
8. Щодо судових витрат
8.1. Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
8.2. При зверненні до суду з позовом ГУ ПФУ в Сумській області сплачено судовий збір у розмірі 9 892,95 грн відповідно до платіжної інструкції №1499 від 29.05.2025 (том 1, а.с. 6). Водночас відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання позовної заяви становив 7 914,36 грн (659 530 грн х 0,015 х 0,8).
Оскільки за результатами апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 100,00 грн (0,16678543811502% від заявленої суми 659 530,00 грн) та відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 658 430,00 грн, то судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 7 914,36 грн підлягають новому розподілу пропорційно розміру задоволених вимог: на відповідача покладається судовий збір за подання позовної заяви у сумі 13,20 грн, а решта суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви покладається на позивача. За наслідками часткового задоволення апеляційної скарги відповідача за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України на позивача покладається судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11 851,74 грн, решта судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, покладається на відповідача.
8.3. Відповідно до частини одинадцятої статті 129 ГПК України При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Тому з позивача на користь відповідача належить стягнути 11 838,54 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (11 851,74 – 13,20).
8.4. Виконання цієї постанови в частині нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, покладається на Господарський суд Полтавської області шляхом видачі відповідних наказів.

Керуючись статтями 129, 269, 270, пунктом 2 частини першої статті 275, статтями 277, 281 – 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп на рішення Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 у справі №920/1000/25 задовольнити частково. 
2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 01.04.2026 у справі №920/1000/25 скасувати в частині стягнення 658 430,00 грн, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.
В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін (стягнути з відповідача на користь позивача 1 100,00 грн вартості неотовареного талону №303611885388).
3. Здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (Сумська обл., м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ЄДРПОУ 21108013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп (Полтавська обл., Пирятинський р-н, ШЛЯХ КИЇВ ХАРКІВ, корпус 134КМ, ЄДРПОУ 25392923) на підставі частини одинадцятої статті 129 ГПК України 11 838,54 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Полтавської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови в порядку та у випадках, що передбачені статтями 286 – 291 Господарського процесуального кодексу України. 

Повну постанову складено 03.07.2026.

Головуючий суддя Є.О. Васильєв

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков