Справа № 581/163/26 
Провадження № 2/581/192/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 

29 квітня 2026 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

20 березня 2026 року представник позивача звернувся до суду із позовом, мотивуючи вимоги тим, що 29 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №8378746, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 9000 грн. 27 березня 2025 року між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору позивач просив стягнути з відповідача виниклу заборгованість на загальну суму 15000,89 грн, сплачений судовий збір.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі, яка була направлена за адресою реєстрації місця проживання, отримав 3 квітня 2026 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав.
Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.
29 травня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії (Надійний) №8378746, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Мета отримання кредиту: придбання товарів для задоволення власних потреб, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю (п. 2.1., 2.1.1.). 
Основні умови договору кредитної лінії (Надійний) №8378746 від 29 травня 2025 року:
сума кредиту - 9000 грн. (п. 2.2.1);
строк кредиту - 365 днів (п. 2.2.2);
розмір першого обов`язкового платежу 1980 грн (п. 2.2.3.);
дата сплати першого обов`язкового платежу 2.06.2025 (п. 2.2.5.);
комісія за надання кредиту - 17.25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн. (п. 2.2.8);
- процентна ставка 0,95% в день (п. 2.2.8);
- дата надання кредиту: 29.05.2025 (п. 2.2.8);
- дата повернення кредиту: 28.05.2026 (п. 2.2.8).
У разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/ мінімального обов`язкового платежу на шістдесят другий календарний день, кредитор має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо строк його виплати не настав. У такому випадку позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості. 
Вимога надсилається у вигляді повідомлення на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі або в особистий кабінет позичальника в ІКС кредитора. Повідомлення вважається отриманим відповідачем з моменту отримання кредитором електронного підтвердження про таке направлення. Після отримання вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за договором протягом 30 календарних днів з дня отримання від кредитора повідомлення про таку вимогу ( 6.13., 6.13.1).
Згідно даних інформаційної довідки №КД-00013970 від 22 січня 2026 року вбачається, що ТОВ «ФК «Фінекспрес» як фінансова установа, яка надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, 29 травня 2025 року здійснило перерахування грошових коштів у сумі 9000 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 15).
Відповідно до інформації №БТ-4786 від 14 квітня 2026 року, наданої АБ «Укргазбанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , 29 травня 2025 року на карту № НОМЕР_2 зараховано грошові кошти у сумі 9000 грн (а.с. 77-79).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №8378746 від 29 травня 2025 року за період з 29 травня 2025 року по 24 вересня 2025 року непогашений залишок заборгованості складає: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3783 грн - сума заборгованості за відсотками, 1725,50 грн – неустойка, 492,39 - комісія (а.с. 16-17).
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №8378746 (а.с. 27-31).
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).
Моментом виконання фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження ціни продажу за цим договором на рахунок клієнта, зазначений в п. 3.4 даного договору (п. 3.6. договору).
24 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №9 до договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року, відповідно до якої внесено зміни до реєстру боржників (а.с. 32).
На підтвердження обставини переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №8378746 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надано витяг з реєстру боржників від 24 вересня 2025 року, відповідно до якого загальна заборгованість відповідача (сума відступленої грошової вимоги) становить 15000,89 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 9000 грн, заборгованість по процентам - 3783 грн, заборгованість за неустойкою - 1725 грн, заборгованість за комісією - 492,39 грн (а.с. 35).
З копії платіжної інструкції №118 від 30 вересня 2025 року вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» сплатило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 4863283,94 грн плати за додатковою угодою №9 від 24 вересня 2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року (а.с. 34).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Висновки суду по суті спору.
Судом установлено, що 29 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8378746 на споживчі потреби, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 9000 грн строком на 365 днів, тобто до 28 травня 2026 року.
Позивач звернувся із позовом 20 березня 2026 року вказуючи про наявність заборгованості за договором станом на 24 вересня 2025 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Ураховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у банку не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитними договорами, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банком було завчасно направлені вимоги про дострокове повернення кредитів, а відповідачем такі вимоги було отримано.
Верховний Суд у подальших своїх постановах підтримав цей правовий висновок, вказуючи про необхідність виконання банком (кредитором) обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, тому, враховуючи те, що договір кредитної лінії (Надійний) №8378746 від 29 травня 2025 року, укладений між ОСОБА_1 та кредитодавцем, є споживчим, вказаний висновок підлягає застосуванню під час вирішення справи.
Тобто, праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, а в даному випадку мова йде саме про дострокове стягнення заборгованості, оскільки датою повернення кредиту є 28 травня 2026 року, має передувати реалізація ним обов`язку направлення боржнику вимоги про дострокове виконання основного зобов`язання відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» та пунктів 6.13., 6.13.1. договору кредитної лінії (Надійний) №8378746.
Позивачем не надано суду доказів підтвердження направлення на адресу відповідача вимоги про дострокове погашення кредиту за договором Кредитної лінії (Надійний) №8378746 від 29 травня 2025 року та доказів отримання відповідачем такої вимоги.
Оскільки, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем чи первісним кредитором обов`язку, передбаченого частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» та пунктами 6.13., 6.13.1. щодо направлення на адресу відповідача вимоги про повне погашення кредиту, строк виконання якого не настав, то у відповідача ОСОБА_1 не виник обов`язок дострокового повернення суми грошових коштів за договором кредитної лінії (Надійний) №8378746 від 29 травня 2025 року.
З огляду на викладене суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обов`язку дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, строк виконання якого станом на дату звернення до суду з позовом 20 березня 2026 року (дата надходження позову до суду) не настав, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ). 

Суддя О. В. Кузьмінський