Справа № 401/1366/26         
Провадження № 2/401/1532/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.         м. Світловодськ 

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,
секретар судового засідання Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2026 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 15 000,00 грн. та судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 листопада 2021 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заяви від 24 жовтня 2025 року на зміну умов обслуговування за ДКБО, ОСОБА_2 АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" відкрито пакет послуг "ВСЕМОЖУ Immediate X-sell (без страховки)" № 2002026288701 з відкриттям поточного рахунку у форматі IBAN: НОМЕР_1 у валюті гривня. 24 жовтня 2025 року на підставі заяви про приєднання до ДКБО, ОСОБА_2 в АТ "ПУМБ" відкрито пакет послуг "всеКАРТА_UAH" № 350993117 з відкриттям поточного рахунку у форматі IBAN: НОМЕР_2 у валюті гривня. Зазначає, що 23 та 24 жовтня 2025 року невідома особа, діючи шляхом обману, отримала несанкціонований доступ до автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування АТ "ПУМБ" - "Pumb Online" та рахунків клієнта ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Авторизувавшись у мобільному застосунку "Pumb Online" від імені ОСОБА_2 , невідома особа здійснила несанкціоновані транзакції коштів з її рахунків в АТ "ПУМБ", дві неналежні платіжні операції з переказу грошових коштів на загальну суму 15 000,00 грн. Вказує, що зазначені неналежні платіжні операції здійснені на рахунок неналежного отримувача за БПК № НОМЕР_14, емітованої АТ "АСВІО БАНК" на ім`я ОСОБА_1 , який є неналежним отримувачем. 28 січня 2026 року Самбірським районним відділом поліції ГУНП у Львівській області по даному факту розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 15 січня 2026 року після повідомлення на адресу АТ "ПУМБ" про здійснення з рахунків ОСОБА_2 цих неналежних платіжних операцій та проведеної банком перевірки, грошові кошти повернуто на рахунок клієнта ОСОБА_2 за рахунок власних коштів банку, у зв`язку з чим АТ "ПУМБ" вважає, що в нього виникли правові підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, для звернення з позовом до одержувача грошових коштів як безпідставно набутих. 17 березня 2026 року АТ "ПУМБ" направило відповідачу лист-вимогу про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 15 000,00 грн., яка відповідачем проігнорована.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. та судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 2-9)
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 47-48)
Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 52-55)
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим конвертом, повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 51)
У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 18 червня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 24 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулася до АТ "ПУМБ" із Заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на сайті банку, та просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях і надати кредитну картку з урахуванням наступного: кредитний ліміт у сумі 3 000,00 грн., строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, стандартна процентна ставка складає 47,88 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 1 257,86 грн. (а.с. 11)
30 листопада 2022 року ОСОБА_1  звернувся до АТ "ПУМБ" із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просив відкрити йому пакет послуг "всеКАРТА_UAH" № 311219434 з сервісами/послугами (наповненням) та вартістю відповідно до тарифів банку з урахуванням наступного: поточний рахунок № НОМЕР_3 у валюті гривня, "SMS-банкінг" із номером мобільного телефону, на який будуть надходити повідомлення про стан рахунку та здійснені операції: НОМЕР_4 . (а.с. 40-41)
24 жовтня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до АТ "ПУМБ" із Заявою № 2002026288701 на зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просила в рамках діючого пакету послуг "ВСЕМОЖУ Immediate X-sell (без страховки)" випустити картку VISA Rewards CC VIRTUAL на ім`я ОСОБА_2 до поточного рахунку № НОМЕР_1 у валюті UAH. (а.с. 12)
Крім того, 24 жовтня 2025 року  ОСОБА_2 звернулася до АТ "ПУМБ" із Заявою № 350993117 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просила відкрити їй пакет послуг "всеКАРТА_UAH" № 350993117 з сервісами/послугами (наповненням) та вартістю відповідно до тарифів банку з урахуванням наступного: поточний рахунок № НОМЕР_2 у валюті гривня для власних потреб, "SMS-банкінг" із номером мобільного телефону, на який будуть надходити повідомлення про стан рахунку та здійснені операції: НОМЕР_5 . (а.с. 13-14)
Згідно із випискою та звітом по транзакціях по особовому рахунку ОСОБА_2 , із її поточного рахунку НОМЕР_2 24 жовтня 2025 року здійснено списання коштів у сумі 15 000,00 грн. 06 лютого 2026 року на рахунок  ОСОБА_2 надійшло відшкодування грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн., що також підтверджується платіжною інструкцією № 21402_4 від 15 січня 2026 року. (а.с. 15-16, 19)
За заявою АТ "ПУМБ" Самбірським районним відділом поліції ГУНП у Львівській області відкрито кримінальне провадження № 12026141290000037 від 28 січня 2026 року за ч. 4 ст. 190 КК України, згідно якого 24 жовтня 2025 року через віртуальне відділення (PON) у додатку ПУМБ-онлайн з номера телефону НОМЕР_5 , який використовується клієнтом ОСОБА_2 , як єдиний фінансовий номер, збільшено кредитний ліміт до 70 000,00 грн. по кредитному договору № 2002026288701 від 24 листопада 2021 року (пакет "ВСЕМОЖУ Immediate X-sell (без страховки)" та в цей же день зараховані банком на рахунок грошові кошти переказані на рахунки: за БПК № НОМЕР_6 , емітовану АТ "АСВІО Банк"; за БПК № НОМЕР_7 , емітовану АТ "Укргазбанк"; за БПК № НОМЕР_8 , емітовану АТ "АБ "Радабанк"; за БПК № НОМЕР_9 , емітовану АТ "ПУМБ". Сума завданих збитків близько 70 000,00 грн. (а.с. 20-21)
27 лютого 2026 року АТ "ПУМБ" звернулося до АТ "АСВІО БАНК" з листом-вимогою № КНО-14.5.2/193 "БТ" із проханням розглянути можливість повернення коштів з рахунку неналежного отримувача, на який 23 та 24 жовтня 2025 року виконані неналежні платіжні операції з рахунків клієнта ОСОБА_2 (а.с. 22)
17 березня 2026 року АТ "ПУМБ" направило відповідачу, як неналежному отримувачу, вимогу про повернення коштів у сумі 15 000,00 грн., яка адресатом проігнорована. (а.с. 24-25)
19 березня 2026 року АТ "АСВІО БАНК" надало електронне повідомлення № 422БТ , в якому зазначено, що власником рахунку, на який 23 та 24 жовтня 2025 року виконані неналежні платіжні операції з рахунків клієнта ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , IBAN: НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Залишок коштів на рахунку станом на 18 березня 2026 року становить 263,40 грн. (а.с. 23)
Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_13 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самбір Самбірського району Львівської області. (а.с. 38)
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Спірні правовідносини у даній справі регулюються, зокрема, положеннями Закону України "Про платіжні послуги", який врегульовує загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.
Пунктом 42 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги" встановлено, що неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.
Згідно із п. 43 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги", неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.
Пунктом 44 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні послуги" передбачено, що неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).
Відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону України "Про платіжні послуги", у разі ненадходження коштів від неналежного отримувача надавач платіжних послуг має право на їх відшкодування у судовому порядку.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 88 Закону України "Про платіжні послуги" неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. У разі відмови отримувача (неналежного отримувача) повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції на вимогу надавача платіжних послуг списання коштів з рахунку неналежного отримувача здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тлумачення статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього, що узгоджується з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 зроблено висновок, що "предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2018 року у справі № 212/3593/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 634/727/16-ц.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 640/17086/18 тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того, чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти поверненню потерпілій особі, необхідно враховувати, що акти цивільного законодавства мають відповідати змісту загальних засад, зокрема добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї немає зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 185/446/18 та від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21.
Згідно із постановою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 201/9127/21, зобов`язання з повернення безпідставно набутого (збереженого) майна випливає із загальної для права заборони безпідставного збагачення: той, хто збагатився за рахунок іншого, без належної на те правової підстави зобов`язаний повернути предмет власного збагачення.
Традиційно в доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат. "condictio sine causa" - повернення збагачення, одержаного без правової (справедливої) підстави).
Приписи глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача такого майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).
Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Кондикційні зобов`язання виникають тоді, коли дії особи або події призводять до неправового результату у виді юридично безпідставного майнового блага, що перейшло до набувача та сприяло його безпідставному збагаченню. Безпідставне збагачення може полягати як у так званому «фактичному» збагаченні, коли набувач, не отримуючи права на річ, фактично володіє і користується нею, так і в «юридичному» збагаченні, коли набувач отримує суб`єктивне право на предмет збагачення.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15, кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Конструкція частини першої статті 1212 ЦК України свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується прямо на законі, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18). Системний аналіз статей 1212, 1214 ЦК України у взаємозв`язку з приписами статей 3, 509 цього Кодексу дає підстави для висновку, що визначення моменту виникнення в особи (боржника) обов`язку з повернення потерпілому безпідставно набутого нею майна, з урахуванням справедливості, розумності та неприпустимості безпідставного збагачення однієї особи за рахунок іншої, передбачає доцільним урахування такого моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про володіння чужим майном без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Так, судом встановлено, що грошові кошти, які перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_14 , що відкритий у АТ "АСВІО БАНК" на загальну суму 15 000,00 грн. перебувають у власника цієї картки без достатньої правової підстави, а відтак згідно із ч. 1 ст. 1212, ч. 1 ст. 1213 ЦК України підлягають поверненню позивачу в повному обсязі.
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.
Стандарт доказування «вірогідність доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів,які надають позивач та відповідач.
Суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України.
У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.
Отже, у змагальному процесі саме на позивача лягає тягар доведення обґрунтованості його вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості його заперечень.
Позивачем надані докази, які підтверджують викладені ним обставини стосовно проведення несанкціонованих операцій та незаконного заволодіння коштами відповідачем, у свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано тверджень позивача стосовно безпідставного отримання ним шляхом зарахування 24 жовтня 2025 року на його рахунок грошових коштів у сумі 15 000,00 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 83, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" безпідставно набуті грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп.

Відомості про сторони:
позивач - Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ЄДРПОУ 14282829, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_15 , виданий 25 лютого 1997 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_11 , УНЗР НОМЕР_16, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 355 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду 
Кіровоградської області        Ю.І. Макарова