Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1342/26
Провадження № 1-кп/542/161/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_2 ,
потерпілого – ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого – ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №12026175480000059 від 15.05.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Супротивна Балка, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 1-го курсу ДНЗ «Решетилівського професійного аграрного ліцею імені І.Г.Боровенського», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, –
В С Т А Н О В И В :

14 травня 2026 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на території будинку культури, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними відбувся конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_3 , почергово наніс йому по одному удару кулаком лівої руки в область лівого та правого ока. Від отриманих ударів ОСОБА_3 впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 , стоячи на прямих ногах, наніс ОСОБА_3 , який перебував в положенні лежачи на боку, один удар правою ногою в область правого ліктя.
ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців: верхньої повіки правого ока, верхньої повіки лівого ока та на задній поверхні правої ліктьової ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 21.05.2026 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
24 червня 2026 року була укладена Угода про примирення між потерпілим ОСОБА_3 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і законним представником неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .
Відповідно до укладеної угоди:
- підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні;
- потерпілий ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 погоджуються з кваліфікацією діяння ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий, законний представник потерпілого, обвинувачений, законний представник обвинуваченого та захисник підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.
Прокурор просив затвердити угоду про примирення.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 немає.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження; підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_3 та законний представник потерпілого ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, навчається на 1-му курсі ДНЗ «Решетилівський професійний аграрний ліцей імені І.Г.Боровенського», задовільно характеризується за місцем навчання, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. 
Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_3 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 24 червня 2026 року, укладену між потерпілим ОСОБА_3 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , законним представником неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026175480000059 від 15.05.2026 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1