Справа № 736/1270/22
Номер провадження 2/736/80/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – Пархомчук Т.В.,
за участі секретаря – Крапивної Г.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків внаслідок невиконання зобов`язання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.10.2022 звернувся до суду з позовом, про розірвання договору та відшкодування завданих збитків внаслідок невиконання зобов`язання та 22 листопада 2022 року збільшивши свої позовні вимоги просить: розірвати договір про надання послуг та подальшу реалізацію отриманої продукції, укладений 26.07.2021 між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , у зв`язку із істотним порушенням такого останнім; стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на його користь завдані останньому збитки у сумі 906570 гривень, 2994894 гривень пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та 15300 гривень штрафу за невиконання взятих зобов`язань, всього 3916764 гривень, та стягнути з відповідача на його користь судовий збір та інші понесені витрати.
Згідно постанови Верховного суду від 10.09.2025 справу № 736/1270/22 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення збитків, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, штрафу за невиконання взятих зобов`язань передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 06.10.2025 справу було прийнято до провадження Корюківського районного суду Чернігівської області та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Від представника позивача 26.01.2026 надійшла заява про уточнення позовних вимог , в якій позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5013709,91 грн., з яких : 906 570,00 грн. – завдані позивачу збитки, 3 500 000,00 грн. – пені за прострочення виконання зобов`язання, 15 300,00 грн. штрафу за невиконання взятих зобов`язань, 484 839,71 грн. – інфляційних втрат, 107 000,10 – 3% річних.
Позовні вимоги мотивована тим, що 18 грудня 2020 року на публічному аукціоні ОСОБА_3 було отримано перемогу щодо одержання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, яка розташована у межах Корюківської об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада. Того ж дня, ОСОБА_3 укладений договір оренди землі щодо цієї земельної ділянки та сплачено річну орендну плату за неї на рахунок, вказаний у підписаному договорі. Відповідно до цільового призначення вказаної земельної ділянки, остання належить до категорії земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме категорії - рілля. Договір оренди вказаної земельної ділянки зареєстрований 30 грудня 2020 року. Після цього виділено межі зазначеної земельної ділянки та перенесено їх в натурі на місцевості. В процесі тривалого безгосподарського використання вказаної земельної ділянки, остання заросла чагарниками та поодинокими деревами (молодняком). 26 липня 2021 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладений договір про надання послуг та подальшу реалізацію отриманої продукції, відповідно до якого відповідач повинен був розчистити його орендовану земельну ділянку від деревини та викупити деревину за зниженою ціною. Проте, відповідач умов договору не виконав, здійснив відбір кращої деревини, вивіз її за межі земельної ділянки, розчищення самої ділянки не здійснив. Позивач наполягає на тому, що відповідач не надав йому жодної документації на підтвердження кількості вивезеної деревини, на всі його усні звернення він отримував відмовки. Також позивач вказує на те, що направляв відповідачу претензію з вимогою сплатити вартість вивезеної деревини, яка вказана в договорі. На претензію відповіді позивач не отримав. ОСОБА_3 наполягає на тому, що кошти у відповідача на оплату деревини за договором були, оскільки він здійснює підприємницьку діяльність з поставки деревини у різні установи. На думку позивача, саме на виконання своїх зобов`язань з поставки дров іншим контрагентами, відповідач і використав дерева з орендованої ним земельної ділянки. Також позивач вказує на те, що власник земельної ділянки в особі Корюківської міської ради претензій до нього, як орендаря, щодо спиляних дерев не має, жодних судових справ з цього приводу немає.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ФОП ОСОБА_4 , що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача завданих позивачеві збитків в розмірі ринкової вартості деревини, що визначена згідно звіту про оцінку майна від 30 грудня 2021 року, не відповідає характеру тих правовідносин, що склалися між сторонами за договором (їхніми правам та обов`язкам, що визначені умовами договору. Обраний позивачем спосіб захисту спрямований не на виконання зобов`язальних правовідносин, а на отримання безпідставно великого доходу. У разі коли особа, перебуваючи у зобов`язальних правовідносинах, зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його, право позивача підлягає захисту судом на підставі пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України шляхом примусового виконання обов`язку в натурі (постанова Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/9167/19). Застосування позивачем норм статей 22, 623 ЦК України при визначенні способу захисту у вигляді стягнення завданих збитків не відповідає природі правовідносин між сторонами, що мають зобов`язально-договірний характер. Укладений між сторонами договір не передбачав отримання позивачем додаткового прибутку, понад погоджену сторонами вартість деревини у розмірі 100 грн за 1 куб. м. Вважає, що намір позивача направлений на отримання надмірного та неправомірного збагачення, що підтверджується тим, що позивач відповідно до пункту 4.2 договору не вимагав припинити роботи за укладеним в липні 2021 року договором, та не ініціював дострокового розірвання договору. 31 січня 2022 року на адресу було направлено претензію з вимогою відшкодувати ринкову вартість вивезеної деревини, не передбачену укладеним договором, підмінивши поняття збитків. Акт встановлення фактів порушення ФОП ОСОБА_4 умов договору від 26 липня 2021 року складено особами, які перебувають в родинних відносинах, та є зацікавленими. Позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді прямих збитків та упущеної вигоди, оскільки позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинення відповідачем збитків, понесений збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними позивачем збитками в розмірі 906 570 грн. Позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження можливості реального отримання доходів у разі належного виконання зобов`язання, а також вжиття кредитором заходів для їх одержання. Також представник відповідача вказав на те, що звіти про оцінку майна надані ПП «Агентство по експертній оцінці майна» не містять відомостей про попередження оцінювача про кримінальну відповідальність, тому ці докази не можуть бути використані як належні. Позивач безпідставно просить стягнути збитки у розмірі ринкової вартості деревини породи «береза» у кількості 630 куб. м, у той час, як достеменно встановлено, що такої деревини вивезено лише 569 куб. м, а різницю становить деревина інших пород, вартість яких не визначена. Щодо стягнення з відповідача штрафу, то відповідача наполягає на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду з такою вимогою. Крім того, на думку відповідача, позивач не довів наявність порушень в діях відповідача, які дають підставу для застосування до відповідача штрафу. З огляду на викладене вище, ФОП ОСОБА_4 заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання 25.02.2026 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив проти задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року на публічному аукціоні ОСОБА_3 отримано перемогу щодо одержання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, яка розташована у межах Корюківської об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту за адресою: «Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада». Того ж дня, ОСОБА_3 укладений договір оренди землі щодо останньої та сплачено річну орендну плату за неї на рахунок, вказаний у підписаному договорі. Відповідно до цільового призначення вказаної земельної ділянки, остання належить до категорії земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме категорії - рілля.
30 грудня 2020 року ОСОБА_3 зареєстрований вказаний договір у державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та останній набув право оренди щодо вказаної земельної ділянки.
Після набуття відповідних прав ОСОБА_3 за участю спеціаліста землевпорядника виділено межі зазначеної земельної ділянки та перенесено їх в натурі на місцевості.
Відповідно до пункту 5.1 вказаного договору оренди земельна ділянка передається в оренду для сільськогосподарського використання. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Вказана земельна ділянка має використовуватися у відповідності до правового режиму земель сільськогосподарського призначення.
Згідно з пунктом 8.4 вказаного договору ОСОБА_3 , як орендар, зобов`язаний приступити до користування земельною ділянкою після реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Одночасно з цим, ОСОБА_3 встановлено, що в ході тривалого безгосподарського використання вказаної земельної ділянки, остання заросла чагарниками та поодинокими деревами (молодняком), без видалення яких неможливо розпочати її обробіток і розорювання, відповідно до отриманих документів. За таких обставин, у квітні 2021 року ОСОБА_3 було найнято техніку, яка здійснила розкорчування дерев та чагарників на зазначеній земельній ділянці на площі 8 га.
26 липня 2021 року між ОСОБА_3 як замовником та ФОП ОСОБА_4 як виконавцем укладений договір про надання послуг та подальшу реалізацію отриманої продукції.
Відповідно умов пункту 1.1 цього договору виконавець за завданням замовника надає послуги з розчищення та рубки (видалення) деревини на території земельної ділянки кадастровий номер 7422486500:03:002:0205, розташованої на території Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада, загальною прощею 24,476 га та набуває переважне право на викуп такої у повному обсязі за домовленою ціною, що складає 100 грн за 1 куб. м.
Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору послуги з розчищення та рубки деревини на вказаній у договорі земельній ділянці полягали у розпилюванні покорчованих дерев, з відділенням деревини, на яку виконавець набуває права переважного викупу, в межах зазначеної земельної ділянки, з подальшим групуванням гілкових відходів у кучі для утилізації встановленим порядком та спилюванні (видаленні) саморослих дерев та інших зелених насаджень (кущів, чагарників, тощо) з відділенням деревини, на яку виконавець набуває права переважного викупу, в межах зазначеної земельної ділянки, з подальшим групуванням гілкових відходів у кучі для утилізації встановленим порядком. При цьому вказаним договором було визначено, що послуги з розчищення та рубки деревини надаються виконавцем поетапно з переходом до кожного наступного етапу після підписання відповідного акта між замовником та виконавцем про виконання попереднього. До договору додавалася відповідна погоджена схема етапів з надання послуг, де було картографічно відображено межі ділянок, де виконавець надає послуги під час кожного етапу виконання договору.
Окремо розділом 3 цього договору було визначено обов`язок виконавця якісно та вчасно надавати, передбачені у пунктом 1.2 договору послуги замовнику, що включає в себе: суцільне видалення зелених насаджень, деревини, пиляння деревини із залишковою висотою стовбура від землі не менше 0,5 м, складання гілок та інших частин деревини, які не входять у обсяг, визначений пунктом 1.5 цього договору, у кучі для подальшої утилізації замовником встановленим порядком, відділення деревини, на яку набуває права виконавець відповідно до пункту 1.5 цього договору.
Серед інших обов`язків виконавця пунктами 3.4 та 3.5 договору було погоджено сторонами, що останній має приступати до надання послуг поетапно після підписання актів із замовником про виконання кожного попереднього етапу відповідно до пункту 1.4 цього договору та підписувати і передавати замовнику завершальний акт про виконання робіт, після виконання всіх етапів вказаних у пункті 1.4 цього договору.
Відповідно до пункту 5.8 договору на замовника покладався обов`язок здійснити оплату послуг виконавця, шляхом реалізації останньому деревини, отриманої від виконання робіт, по узгодженій сторонами ціні в порядку, встановленому розділом 7 цього договору. Відповідно до вказаного розділу деревину, отриману від виконання робіт, виконавець має право вивозити у зручний для нього час із завчасним повідомленням замовника про таку дію. При кожному вивезенні даної деревини виконавець та замовник проводять спільний обрахунок відвантаженої деревини (встановлюють кубатуру) та визначають її погоджену вартість. Після визначення вартості відпускної деревини, виконавець сплачує замовнику погоджену суму щодо відвантаженої деревини, після чого набуває право власності на зазначену деревину та здійснює її вивезення із земельної ділянки, де надаються послуги.
Згідно з пунктом 6.4 договору за одноразову необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановленого станом на 01 січня 2021 року.
Встановлено одноразові необґрунтовані відмови ОСОБА_4 від виконання своїх зобов`язань, що кожна окремо вказує на необхідність сплати штрафу у розмірі 1 700 грн, як передбачено договором на загальну суму 15 300 грн, зокрема за: самовільний перехід до розчищення та рубки деревини незалежно від погоджених етапів (порушення пунктів 1.3, 3.4 договору); неподання та не підписання поетапних та завершального акту про виконання робіт (порушення пункту 3.5 договору); негайне не припинення надання послуги після допущення порушень виконання умов договору (порушення пункту 3.9 договору); несплата в повному обсязі за набуту деревину (порушення пунктів 3.11, 7.3 договору); невиконання обов`язків в частині суцільного видалення зелених насаджень, деревини (порушення абзацу 1 пункту 3.1 договору); невиконання обов`язків в частині пиляння, деревини із залишковою висотою стовбура від землі не менше 0,5 метрів (порушення абзацу 2 пункту 3.1 договору); невиконання обов`язків в частині складання гілок та інших частин деревини у кучі для подальшої утилізації Замовником встановленим порядком (порушення абзацу 3 пункту 3.1 договору); не проведення спільного обрахунку відвантаженої деревини (встановлюють кубатуру) та не визначення її вартості (порушення пункту 7.2 договору); самовільне вивезення отриманої деревини (порушення пункту7.4 договору).
Згідно з пунктом 6.5 підписаного договору сторона, винна у порушенні перед іншою стороною фінансових зобов`язань за цим договором сплачує 2 відсотки від суми боргу за кожний день прострочення.
Відповідно до пунктів 7.1 - 7.4 договору деревину виконавець має право вивозити у зручний для нього час із завчасним повідомленням замовника про таку дію. При кожному вивезенні деревини виконавець та замовник проводять спільний обрахунок відвантаженої деревини (встановлюють кубатуру) та визначають її погоджену вартість. Після визначення вартості відпускної деревини, виконавець сплачує замовнику погоджену суму щодо відвантаженої деревини, після чого набуває право власності на зазначену деревину та здійснює її вивезення із земельної ділянки, де надаються послуги. Вивезення виконавцем чи іншими особами деревини без проведення спільного обрахунку відвантаженої деревини (встановлення кубатури) замовником і виконавцем та проведення оплати за таку забороняється.
ОСОБА_3 30.10.2021 направляв ФОП ОСОБА_4 повідомлення про порушення умов договору, в якому просив негайно надати проміжні документи, щодо об`єму самовільно вивезеної деревини, станом на 30.10.2021 та завершити очищення та прибирання території, визначеної першим етапом договору та не допускати самовільного вивезення деревини із вказаної ділянки. Також позивачем повідомлено відповідачу його банківський’ рахунок та реквізити для розрахунків.
03 листопада 2021 року, за доводами ОСОБА_3 , при особистій зустрічі сторін договору, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 , що ділянку першого етапу, де вже вибрано деревину, він почне розчищати з 12 листопада 2021 року та, цього ж дня, надасть ОСОБА_3 документи щодо об`єму вивезеної деревини станом на 02 листопада 2021 року. Напередодні зустрічі сторін, 11 листопада 2021 року ОСОБА_3 в ході телефонної розмови із ОСОБА_4 , дізнався від останнього, що всі домовленості в силі і завтра такий надасть ОСОБА_3 всі відомості та підтвердить документально виконання першого етапу, в тому числі підготує відповідний акт, з відображенням необхідних даних щодо об`єму вивезеної деревини та надасть супровідні документи, що підтвердять вивезений об`єм.
12 листопада 2021 року у вечірній час, оскільки ОСОБА_3 ніхто не зателефонував, він прибув на земельну ділянку подивитися, чи розпочалися роботи по очищенню території, де виявив ОСОБА_4 з робітниками та три автомобілі на які здійснювалося завантаження деревини. Також, вказані особи, проводили завантаження своєї техніки, яка перед цим тралювала відібрані колоди. На запитання ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , що відбувається на його ділянці, чому йому той не зателефонував і не повідомив, що він вже приїхав на вказану ділянку та чи наявні у останнього підготовлені документи щодо об`єму вивезеної деревини та яка причина, що очищення ділянки так і не розпочалося ОСОБА_4 повідомив, що жодних документів на даний час щодо об`єму вивезеної ним деревини він надавати не збирається, надасть пізніше, коли матиме час, зараз він завантажить решту деревини і свою техніку, трактор та навантажувач, яка працювала на ділянці з початку робіт і буде їхати на свою базу у м. Ромни, а розрахунок відбудеться у м. Мена 15 листопада 2021 року коли підготує всі необхідні документи та відповідні акти. Додатково було погоджено, що оскільки очищення території не відбулося, як того вимагає договір, ОСОБА_4 оплатить вивезену деревину по ринковій ціні і сторони підпишуть акт, яким узгодять всі спірні питання порушення ним умов укладеного договору.
За твердженнями позивача, 15 листопада 2021 року ОСОБА_4 у визначений час не прибув до м. Мена, не надав ОСОБА_3 документи щодо об`єму вивезеної деревини, не здійснив оплату такої, не надав акт узгодження спірних питань. ОСОБА_3 зателефонував йому, на що ОСОБА_4 повідомив, що жодних документів щодо об`ємів вивезеної деревини він надавати ОСОБА_3 не збирається, і останній ще має довести, що деревину забрав він, грошові кошти замовнику сплачувати не буде, прибиранням території має займатися ОСОБА_3 самостійно.
Після звернення ОСОБА_3 до працівників правоохоронних органів, 17 листопада 2021 року до останнього надійшов лист від ОСОБА_4 № 18, датований 18 листопада 2021 року відповідно до якого останній визнав наявність між сторонами договірних відносин від 26 липня 2021 року, виконання ним першого етапу даного договору, вивезення із вказаної земельної ділянки станом на 02 листопада 2021 року - 630 куб. м деревини, отриманої внаслідок виконання умов договору та можливість оплати таким 63 000 грн замовнику та клопотав про надання рахунку для оплати вказаного об`єму деревини за ціною 100 гривень за куб. м.
З метою встановлення стану виконання договору було обстежено земельну ділянку з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, яка розташована у межах Корюківської об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада та зафіксовано допущені виконавцем порушення умов договору.
Так, встановлено, що в межах земельної ділянки, де виконався перший етап договору, лише на частині відділено деревину від гілок, корчів та інших залишків деревини, при цьому на жодному метрі квадратному такої території її не очищено, гілки та залишки деревини не згруповані, поодинокі чагарники та кущі не видалені. На земельній ділянці, за межами частини такої, де виконувався перший етап робіт, виявлено самовільне вирізання стоячих дерев, зі зрізами стовбурів від землі від 10 до 20 сантиметрів у кількості 868 дерев, при цьому гілки та залишки деревини не прибрані та розкидані по всій території ділянки. Відділені стовбури дерев у межах ділянки відсутні. Із результатів отриманих обстеженням ділянки, встановлено прямий факт повного невиконання ОСОБА_4 обов`язків встановлених договором та завдання збитків, шляхом вивезення без будь-якої оплати деревини, яка знаходилася на даній ділянці.
Відповідно до отриманого від ПП «Агентство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» звіту про оцінку майна: деревини, породи береза, об`ємом 630 куб. м. Деревина була вивезена із земельної ділянки кадастровий номер 7422486500:03:002:0205, що розташована у межах Корюківської об`єднаної територіальної громади за межами населеного пункту за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада, ринкова вартість вивезеної ОСОБА_4 деревини визначена на засадах незалежної оцінки, станом на 02 листопада 2021 року складає 538 650 грн.
21 грудня 2021 року на підставі клопотання ОСОБА_3 комісією у складі: громадянина ОСОБА_3 , головного лісопатолога ДСЛП «Київлісозахист» ОСОБА_5 , провідного лісопатолога ДСЛП «Київлісозахист» ОСОБА_6 спеціально обстежено вказану земельну ділянку, складено акт, де серед іншого встановлено, що центральна частина обстежуваної ділянки зрубана, більша частина зрубаних дерев викорчувана. Ліквідна лісопродукція із ділянки вивезена. Порубкові залишки не прибрані, підліскові чагарники не вирубані. Пні викорчуваних дерев згорнуті в купи та лежать посеред ділянки.
Крім того, комісійно було проведено інструментальну зйомку зрубаної ділянки та виконаний суцільний перелік пнів дерев із обміром їх діаметрів біля шийки кореня та встановлено орієнтовний об`єм отриманої ліквідної деревини.
Комісією також було встановлено, що на площі біля 1,9 га дерева зрубані з кореня, де не відбулося розкорчування. Загальний стан очищення зрубу незадовільний. Вказані документи підтверджують факт невиконання ОСОБА_4 зобов`язань в частині надання послуг з очищення вказаної території.
Розмір завданих збитків відповідачем ФОП ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 на день пред`явлення позову, що відповідно до отриманого від ПП «Агентство по експертній оцінці майна «Дисконт-К» звіту про оцінку майна: деревини, породи береза, об`ємом 630 куб. м станом на 05 жовтня 2022 року складає 906 570 гривень.
31 січня 2022 року ОСОБА_3 було скеровано претензію ФОП ОСОБА_4 претензію з вимогою відшкодування ринкової вартості вивезеної деревини, належної ОСОБА_3 , об`ємом 630 куб. м із земельної ділянки кадастровий номер 7422486500:03:002:0205 у період часу з 26 липня 2021 року по 02 листопада 2021 року. Відповідно до вказаної претензії кінцевим строком такої оплати було визначено 15 лютого 2022 року. Вказана претензія отримана особисто ОСОБА_4 – 11 лютого 2022 року. Серед іншого, у вказаній претензії було повторно надано необхідні реквізити для проведення зазначеної оплати. При цьому вказаним документом пропонувалося ОСОБА_4 у позасудовому порядку вирішити наявний спір, але відповіді на цей документ надано останнім не було.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 звертався із зверненнями до Корюкіської районної державної адміністрації та Виконавчого комітету Корюківської міської ради із заявами з проханням прийняти рішення та надати йому дозвіл на видалення, із залученням інших осіб (фізичних чи юридичних), зелених самосійних насаджень (кущів, чагарників, поодиноких дерев, тощо), які утворилися на земельній ділянці з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (категорія рілля), що розташована на землях державної власності за межами населеного пункту за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, Перелюбська сільська рада для забезпечення можливості виконання вказаного договору та початку господарської діяльності на вказаній земельній ділянці.
Листом Корюківської районної державної адміністрації від 08.02.2021 № 01-10/218 позивача повідомлено про те, що на той день чинним законодавством України порядку щодо видалення дерев, кущів та інших зелених насаджень за межами населених пунктів не визначено, органи, уповноважені розробляти такий порядок не визначені.
Листом Корюківської міської ради від 08.02.2021 № 220/04-03 позивача повідомлено про те, що надання дозволів на перевезення тієї чи іншої продукції не входить до компетенції органів місцевого самоврядування.
Також, представник позивача звернулась до Корюківської міської ради з адвокатським запитом і просила Корюківську міську раду, як власника вказаної земельної ділянки, надати наступну інформацію: - чи були обмежені власником земельної ділянки права ОСОБА_3 щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, зокрема щодо розрізнення, очищення, вирубування деревини та чагарників на такій, а також подальше розпорядження отриманими деревиною та іншою продукцією, отриманою від дій на цій земельній ділянці (гілками, чагарниками, травою та іншим)? - чи фіксувалися Корюківською міською радою, як власником земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, будь-які порушення умов укладеного договору оренди землі від 18.12.2020 з ОСОБА_3 , які опускав орендар на зазначеній земельній ділянці, в тому числі щодо приведення такої до стану придатного до використання за призначенням? - чи перебувають у будь-якому суді на розгляді судові спори між Корюківською міською радою та ОСОБА_3 щодо порядку виконання укладеного договору оренди землі від 18.12.2020 земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га? - чи заявляла Корюківська міська рада, як власник земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760, права та вимоги щодо деревини, чагарників, які знаходилися на вказаній земельній ділянці? 
З відповіді Корюківської міської ради від 16.01.2026 № 69/04-03 слідує, що з моменту переходу земельної ділянки у власність Корюківської міської територіальної громади жодних спірних питань стосовно використання ділянки площею 24,4760 га з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва між міською радою та ОСОБА_3 не виникали.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (стаття 623 ЦК України).
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).
Суд зазначає, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а збитки - наслідком такої протиправної поведінки.
Також відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.
Отже, при зверненні з позовом про стягнення збитків, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків.
Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
З приводу доведення позивачем завданих йому збитків внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_4 своїх договірних зобов`язань суд зазначає наступне.
Землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (частини перша та друга статті 83 ЗК України).
Згідно з частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Аналогічні норми закріплені в частині другій статті 79 ЗК України.
Верховний Суд України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-14цс15 зробив висновок, що багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною цієї земельної ділянки.
Отже самосійні багаторічні насадження, які виросли на земельній ділянці з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га, не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності і на них поширюється право власності, яке розповсюджене на саму земельну ділянку. Отже, багаторічні насадження на цій земельній ділянці, разом із нею перебувають у комунальній власності Корюківської міської територіальної громади.
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19) зазначено, що: «особа, яка володіє та користується земельними ділянками, є належним землекористувачем та набуває права власності на врожай (посіви і насадження сільськогосподарських культур, вироблену сільськогосподарську продукцію), що вирощений на таких земельних ділянках».
Наведене, приводить суд до висновку про те, що ОСОБА_3 , як орендар земельної ділянки з кадастровим номером 7422486500:03:002:0205, площею 24,4760 га набуває право власності лише на посіви і насадження сільськогосподарських культур, вироблену сільськогосподарську продукцію на цій земельній ділянці.
Суд також звертає увагу на те, що за умовами договору оренди землі від 18 грудня 2020 року, укладеному між ОСОБА_3 та ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, сторони погодили, що: предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (пункт 2.4). Здійснення орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення стану земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій земельній ділянці, не підлягають відшкодуванню (пункт 6.2). Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, не підлягає відшкодуванню (пункт 6.3); у пункті 8.3 договору сторони погодили права орендаря, а саме: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору; власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур, на вироблену продукцію та отриманий дохід від їх реалізації; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; передавати в суборенду земельну ділянку або її частину за письмовою згодою з орендодавцем без зміни цільового призначення (т. 1 а. с. 17-20).
Тобто за умовами договору оренди, орендар погоджується з тим, що земельна ділянка перебуває у стані придатному для здійснення сільськогосподарської діяльності, набуває всі права на вироблену ним сільськогосподарську продукцію, та поліпшення земельної ділянки, які він вчинити за час користування нею йому не відшкодовуються, що говорить про те, що ризики необхідності поліпшень земельної ділянки покладаються на орендаря.
Як свідчать листи Корюківської міської ради, яка здійснює права власника Корюківської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 не передавалось право власності на вказані багаторічні насадження у будь-який спосіб, власник жодним чином не вирішував долю належного йому разом із земельною ділянкою майна. Корюківська міська рада лише повідомляла про те, що дозвіл на перевезення деревини не має права надавати, і повідомила, що будь-як спори із позивачем у Корюківської міської ради відсутні.
Підсумовуючи наведе вище, суд робить такий висновок, що всі багаторічні насадження, що виросли на земельній ділянці, не є окремим об`єктом права власності та разом із земельною ділянкою належать до комунальної власності Корюківської об`єднаної територіальної громади. Тобто повноваження щодо реалізації цього права належать власнику. ОСОБА_7 , як орендар цієї земельної ділянки управнений лише на отримання прибутку від використання цієї земельної ділянки у вигляді отримання сільськогосподарської продукції, а також несе всі витрати по поліпшенню якості вказаної земельної ділянки. Отже, суд не знаходить підстав вважати, що саме ОСОБА_3 були завдані збитки у зв`язку із невиконанням ФОП ОСОБА_4 своїх зобов`язань за договором від 26 липня 2021 року про надання послуг та подальшу реалізацію отриманої продукції, оскільки багаторічні насадження на цій земельній ділянці не належали саме позивачу, тому суд не вважає, що ним доведено об`єктивне зменшення будь-яких його майнових благ як учасника певних господарських відносин а також у неодержання доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником. Отже позивачем не доведено наявність такої ознаки складу цивільного правопорушення, як наявність збитків, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. 
З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 273, 274-279 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Фізичної особи – підприємця ОСОБА_4 про відшкодування завданих збитків внаслідок невиконання зобов`язання – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Відповідач: Фізична особа – підприємець ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 08.05.2025.

Суддя         Т.В.Пархомчук